ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 травня 2026 року	Львів	Справа № 380/23268/24 пров. № А/857/44097/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
судді-доповідача Іщук Л. П.,
суддів Обрізка І.М., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Виконавчого комітету Львівської міської ради на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2025 року (головуючий суддя Клименко О.М., м. Львів) у справі № 380/23268/24 за адміністративним позовом ТОВ "Біля Універмагу" до Виконавчого комітету Львівської міської ради , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Франківська районна адміністрація Львівської міської ради, Департамент природних ресурсів, будівництва та розвитку громад Львівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,
в с т а н о в и в :
ТОВ “Біля Універмагу” звернулося з позовом до Виконавчого комітету Львівської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Франківська районна адміністрація Львівської міської ради, Департамент природних ресурсів, будівництва та розвитку громад Львівської міської ради, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради № 1273 від 01 жовтня 2024 року “Про демонтаж зблокованих тимчасових споруд на вул. Володимира Великого, 59-В – вул. Княгині Ольги, 106 (споруди № 1)”; визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради № 1274 від 01 жовтня 2024 року “Про демонтаж зблокованих тимчасових споруд на вул. Володимира Великого, 59-В – вул. Княгині Ольги, 106 (споруди № 2)”; визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради № 1275 від 01 жовтня 2024 року “Про демонтаж зблокованих тимчасових споруд на вул. Володимира Великого, 59-В – вул. Княгині Ольги, 106 (споруди № 3)”; визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради № 1276 від 01 жовтня 2024 року “Про демонтаж зблокованих тимчасових споруд на вул. Володимира Великого, 59-В – вул. Княгині Ольги, 106 (споруди № 4)”; визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради № 1349 від 22 жовтня 2024 року “Про демонтаж тимчасової споруди на АДРЕСА_1 ”;
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2025 року позов задоволено.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, а також не досліджено обставини, що мають значення для справи.
Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що позивачем не долучено жодних доказів про те, на підставі яких документів розміщено спірні споруди. Зазначає, що відповідно до ухвали Львівської міської ради № 511 від 12.06.2003 міська рада ухвалила передати ТОВ "Біля універмагу" у строкове сервітутне землекористування терміном на 5 років земельну ділянку житлової та громадської забудови площею 0,5403 га на платній умові у розмірі орендної плати (в тому числі під обмеженнями - проїзди, площею 0,0548 га без права закриття) на АДРЕСА_2 для обслуговування ринку. Отже, строкове сервітутне землекористування закінчилось 12.06.2008. Вважає, що відсутність з наданих документів, а саме, паспорту прив`язки тимчасової споруди та договору окремих конструктивних елементів благоустрою є ознакою самочинності встановлення такої. Зазначає, що спірні рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради відновлюють порушені права та майнові інтереси законного власника земельної ділянки - територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради, яка позбавлена можливості використовувати та розпоряджатися належною їй земельною ділянкою на вул. Володимира Великого, 59-В - вул. Княгині Ольги, 106. Вказує, що самовільно встановлені тимчасові споруди підлягають демонтажу у разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив`язки, самовільного встановлення тимчасової споруди, така тимчасова споруда підлягає демонтажу, що передбачено п. 2.30. Наказу № 244 від 21.10.2011 року Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України зареєстровано в Міністерстві юстиції України «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності». Наголошує, що у позивача відсутній паспорт прив`язки, договір оренди окремих конструктивних елементів благоустрою та будь-які документи, які б підтверджували факт розміщення тимчасових споруд за вказаною адресою позивачем. Крім того зазначає, що ухвалою Львівської міської ради № 6107 від 26.12.2019 «Про здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова» затверджено Перелік тимчасових споруд, що входять до Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові, однак дані тимчасові споруди не міститься у вказаній схемі, а відтак у позивача немає права на їх розміщення. Також вказує, що пунктом 37 Розділу ІІ “Повноваження виконавчого комітету” Положення про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради, затвердженого Ухвалою № 1081 від 08.07.2021 “Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради” передбачено можливість прийняття рішень щодо тимчасових споруд, які розміщені з порушеннями вимог законодавства України та актів міської ради. Просить скасувати рішення суду та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив, зокрема, що приміщення позивача знаходиться в цілісному комплексі торгових приміщень і не є самостійним об`єктом. Це обумовлено тим, що приміщення не встановлювалося ним самостійно, а будувалося у комплексі ринку, що відповідачем не вирішувалося при прийнятті рішень. Наголошує, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 року у справі №380/2335/20, яке залишено без змін постановою суду апеляційної інстанції від 24.06.2021, підпункт 7.8 пункту 7 ухвали Львівської міської ради №6107 від 26.12.2019 року «Про здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова» визнано протиправним та нечинним. Як наслідок, повноваження щодо прийняття розпорядження про демонтаж тимчасової споруди повернулись до районних адміністрацій. Вважає, що відповідач, приймаючи спірні рішення, вийшов за межі, визначені чинними нормативно-правовими актами локальної дії.
Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, 20.09.2023 виконавчий комітет Львівської міської ради скерував до Франківської районної адміністрації Львівської міської ради лист № 4-24-41530 для з`ясування підстав перебування тимчасових споруд на земельній ділянці комунальної власності та вжиті заходи у випадку перебування даних тимчасових споруд без правових підстав.
За наслідком отримання вказаного листа Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради з метою забезпечення належного благоустрою на території Франківського району було обстежено тимчасові споруди на вул. Володимира Великого, 59-В – вул. Княгині Ольги, 106.
За результатами обстеження Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради складено акти обстеження тимчасових споруд № 1 від 11 квітня 2024 року, № 2 від 11 квітня 2024 року, № 3 від 11 квітня 2024 року, № 4 від 11 квітня 2024 року, № 1 від 18 вересня 2024 року.
Згідно змісту пунктів 4, 5 актів обстеження зблокованих споруд для здійснення підприємницької діяльності за адресою: вул. Володимира Великого – Княгині Ольги, 106, вул. вул. Володимира Великого, 59-В встановлено відсутність наявності споруд в Комплексній схемі розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові, а також неможливість встановлення власника таких споруд.
Франківською районною адміністрацією Львівської міської ради складено Вимоги: 
- №35-вих-133641 від 19.09.2024 “Щодо демонтажу споруди на вул. Володимира Великого 59-В”, яка адресована керівнику ТОВ “Біля Універмагу” Ю. Гришпун та №35-вих-1333642 від 19.09.2024 “Щодо демонтажу споруди на вул. Володимира Великого 59-В”, яка адресована власнику споруди за адресою: м. Львів, вул. Володимира Великого 59-В;
- №35-вих-51060 від 12.04.2024 “Щодо демонтажу споруди вул. Володимира Великого, 59-В – вул. Княгині Ольги, 106”, яка адресована власнику споруди за адресою: м. Львів, вул. Володимира Великого, 59-В – вул. Княгині Ольги, 106;
- №35-вих-51059 від 12.04.2024 “Щодо демонтажу споруди вул. Володимира Великого, 59-В – вул. Княгині Ольги, 106”, яка адресована власнику споруди за адресою: м. Львів, вул. Володимира Великого, 59-В – вул. Княгині Ольги, 106;
- №35-вих-51057 від 12.04.2024 “Щодо демонтажу споруди вул. Володимира Великого, 59-В – вул. Княгині Ольги, 106”, яка адресована власнику споруди за адресою: м. Львів, вул. Володимира Великого, 59-В – вул. Княгині Ольги, 106;
- №35-вих-51058 від 12.04.2024 “Щодо демонтажу споруди вул. Володимира Великого, 59-В – вул. Княгині Ольги, 106”, яка адресована власнику споруди за адресою: м. Львів, вул. Володимира Великого, 59-В – вул. Княгині Ольги, 106.
Акти обстеження тимчасових споруд № 1 від 11 квітня 2024 року, № 2 від 11 квітня 2024 року, № 3 від 11 квітня 2024 року, № 4 від 11 квітня 2024 року, № 1 від 18 вересня 2024 року в подальшому направлені листами на адресу заступника міського голови з містобудування № 4-35-26190 від 14 травня 2024 року, № 4-35-26187 від 14 травня 2024 року, № 4-35-26188 від 14 травня 2024 року, № 4-35-26189 від 14 травня 2024 року, № 4-35-51798 від 23 вересня 2024 року (на адресу директора департаменту природних ресурсів, будівництва та розвитку громад).
Рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради від 01.10.2024 № 1273 вирішено демонтувати самовільно встановлену зблоковану тимчасову споруду для здійснення підприємницької діяльності на вул. Володимира Великого, 59-В – вул. Княгині Ольги, 106 (споруда № 1).
Рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради від 01.10.2024 № 1274 вирішено демонтувати самовільно встановлену зблоковану тимчасову споруду для здійснення підприємницької діяльності на вул. Володимира Великого, 59-В – вул. Княгині Ольги, 106 (споруда № 2).
Рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради від 01.10.2024 № 1275 вирішено демонтувати самовільно встановлену зблоковану тимчасову споруду для здійснення підприємницької діяльності на вул. Володимира Великого, 59-В – вул. Княгині Ольги, 106 (споруда № 3).
Рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради від 01.10.2024 № 1276 вирішено демонтувати самовільно встановлену зблоковану тимчасову споруду для здійснення підприємницької діяльності на вул. Володимира Великого, 59-В – вул. Княгині Ольги, 106 (споруда № 4).
Рішенням Виконавчого комітету Львівської міської ради від 22.10.2024 року № 1349 вирішено демонтувати самовільно встановлену зблоковану тимчасову споруду для здійснення підприємницької діяльності на вул. Володимира Великого, 59-В.
При прийнятті даних рішень відповідач керувався Законами України “Про регулювання містобудівної діяльності”, “Про благоустрій населених пунктів”, “Про місцеве самоврядування в Україні”, наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 року № 244 “Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності”, ухвалами міської ради від 21.04.2011 року № 376 “Про правила благоустрою Львівської міської територіальної громади”, від 26.12.2019 року № 6107 “Про здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова”, від 08.07.2021 року № 1081 “Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради” і від 06.12.2022 року № 2679 “Про окремі питання здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території Львівської міської територіальної громади у зв`язку із введенням воєнного стану”.
Позивач не погоджується із прийнятим рішеннями відповідача № 1273 від 01 жовтня 2024 року, № 1274 від 01 жовтня 2024 року, № 1275 від 01 жовтня 2024 року, № 1276 від 01 жовтня 2024 року, № 1349 від 22 жовтня 2024 року, відтак звернувся із даним позовом до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що у Виконавчого комітету Львівської міської ради були відсутні повноваження на прийняття оскаржуваних рішень, оскільки це відноситься до повноважень Франківської районної адміністрації Львівської міської ради. 
Надаючи правову оцінку висновку суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Завданням адміністративного судочинства в силу частини першої статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Статтею 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема, організація благоустрою населених пунктів і здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів; надання дозволу в порядку, встановленому законодавством, на розміщення реклами.
Стаття 5 Закону України “Про благоустрій населених пунктів” визначає, що управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та інші органи влади в межах їх повноважень.
Відповідно до частини першої статті 10 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить, зокрема: затвердження правил благоустрою територій населених пунктів; створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб`єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб); визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об`єктів благоустрою.
Суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів у розумінні частини першої статті 12 Закону України “Про благоустрій населених пунктів” є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.
Режим використання об`єктів благоустрою визначено статтею 14 згаданого Закону, яка передбачає, що такі об`єкти використовуються відповідно до їх функціонального призначення для забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини на засадах їх раціонального використання та охорони з урахуванням вимог правил благоустрою території населених пунктів, інших вимог, передбачених законодавством.
Згідно з частиною другою статті 21 Закону України “Про благоустрій населених пунктів” розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до згаданого Закону за рішенням власника об`єкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, державних стандартів, норм і правил.
Відповідно до частини другої статті 28 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності” тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі - ТС) - це одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. ТС для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.
Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України “Про благоустрій населених пунктів”. Розміщення ТС для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.
Згідно статті 40 цього ж Закону встановлено, що самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами.
Статтею 34 зазначеного Закону визначено, що Правила благоустрою території населеного пункту (далі - Правила) - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (далі - Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування. Типові правила розробляються та затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.
Згідно з пунктом 1.3 Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244 (далі - Порядок № 244) тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі - ТС) - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.
У пункті 1.4 Порядку № 244 визначено, що схема розміщення ТС - графічні матеріали, виконані на топографо-геодезичній основі М 1 : 500 суб`єктом господарювання, який має у своєму складі архітектора, що має кваліфікаційний сертифікат, або архітектором, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат, які відображають розміщення ТС із прив`язкою до місцевості (будівлі, споруди, інженерні мережі тощо), планувальними обмеженнями та зазначенням заходів щодо благоустрою та озеленення прилеглої території (розташування квітників, під`їздів, урн, влаштування дорожнього покриття або мощення фігурними елементами тощо);
Згідно з пунктами 2.1, 2.10, 2.17, 2.18, 2.20, 2.23, 2.29 Порядку № 244 підставою для розміщення ТС є паспорт прив`язки ТС. Встановлення ТС здійснюється відповідно до паспорта прив`язки. 2.10. Паспорт прив`язки ТС оформлюється органом з питань містобудування та архітектури за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку. Строк дії паспорта прив`язки ТС визначається органом з питань містобудування та архітектури відповідної ради або районної державної адміністрації з урахуванням строків реалізації положень містобудівної документації на місцевому рівні. Продовження строку дії паспорта прив`язки ТС здійснюється за заявою замовника, шляхом зазначення нової дати, підпису та печатки у паспорті прив`язки ТС органом з питань містобудування та архітектури виконавчого органу відповідної ради, районної державної адміністрації. Після розміщення ТС замовник подає до виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або відповідної районної державної адміністрації письмову заяву за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку, у якій зазначає, що він виконав вимоги паспорта прив`язки ТС. У разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив`язки ТС, самовільного встановлення ТС така ТС підлягає демонтажу.
Відповідно до п.2.2 Порядку № 244 замовник, який має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення ТС.
Пункт 2.4 Порядку № 244 передбачає, що для визначення відповідності намірів щодо місця розташування ТС містобудівній документації, будівельним нормам відповідний комплект документів направляється до органу з питань містобудування та архітектури сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації.
Аналізуючи наведені норми, колегія суддів зазначає, що система благоустрою населених пунктів включає, зокрема організацію, нормування та здійснення контролю, у тому числі самоврядного, у сфері благоустрою населених пунктів. 
У свою чергу, правове регулювання у сфері благоустрою передбачає, зокрема затвердження правил благоустрою населених пунктів, а також затвердження місцевих програм, технічної документації з питань благоустрою територій населених пунктів (проекти, схеми, карти, атласи тощо). За своєю юридичною природою перелік тимчасових споруд, призначених для здійснення підприємницької діяльності, комплексні схеми розміщення тимчасових споруд є актами нормування у сфері благоустрою, розробка та затвердження яких входить до повноважень відповідної місцевої ради на підставі пункту 44 частини першої статті 26 Закону України “Про місцеве самоврядування в України”.
З матеріалів справи вбачається, що оскаржувані рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради прийняті у зв`язку з відсутністю у позивача паспорту прив`язки, договору оренди окремих конструктивних елементів благоустрою та документів, які б підтверджували факт розміщення тимчасових споруд за вказаною адресою позивачем.
Судом першої інстанції встановлено, що підставою для прийняття рішень Виконавчого комітету Львівської міської ради № 1273 від 01 жовтня 2024 року, № 1274 від 01 жовтня 2024 року, № 1275 від 01 жовтня 2024 року, № 1276 від 01 жовтня 2024 року, № 1349 від 22 жовтня 2024 року про демонтаж зблокованих тимчасових споруд на вул. Володимира Великого, 59-В – вул. Княгині Ольги, 106 слугували акти обстеження тимчасових споруд Франківської районної адміністрації Львівської міської ради № 1 від 11 квітня 2024 року, № 2 від 11 квітня 2024 року, № 3 від 11 квітня 2024 року, № 4 від 11 квітня 2024 року, № 1 від 18 вересня 2024 року, які в подальшому скеровані листами на адресу заступника міського голови з містобудування № 4-35-26190 від 14 травня 2024 року, № 4-35-26187 від 14 травня 2024 року, № 4-35-26188 від 14 травня 2024 року, № 4-35-26189 від 14 травня 2024 року, № 4-35-51798 від 23 вересня 2024 року (на адресу директора департаменту природних ресурсів, будівництва та розвитку громад).
При цьому, як на підставу прийняття спірних рішень відповідач посилається на Закони України “Про регулювання містобудівної діяльності”, “Про благоустрій населених пунктів”, “Про місцеве самоврядування в Україні”, наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 року № 244 “Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності”, ухвали міської ради від 21.04.2011 року № 376 “Про правила благоустрою Львівської міської територіальної громади”, від 26.12.2019 року № 6107 “Про здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова”, від 08.07.2021 року № 1081 “Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради” і від 06.12.2022 року № 2679 “Про окремі питання здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території Львівської міської територіальної громади у зв`язку із введенням воєнного стану”.
Так, Ухвалою Львівської міської ради № 4526 від 23.04.2015 затверджено Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові та Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові (далі – Положення № 4526).
Розділом 7 цього Положення передбачений порядок демонтажу тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності.
Пунктом 7.1 Положення № 4526 визначено перелік тимчасових споруд, які підлягають демонтажу згідно з цим порядком. Зокрема, демонтажу підлягають тимчасові споруди:
- для встановлення яких закінчився термін дії договору оренди окремих конструктивних елементів благоустрою або термін дії договору оренди земельної ділянки і суб`єкту господарювання відмовлено у його продовженні.
- самовільно встановлені.
- зовнішній вигляд яких не відповідає виданому паспорту прив`язки або погодженому проекту та суб`єкту господарювання мотивовано відмовлено у внесенні змін до паспорту прив`язки чи проекту.
- розміщені з порушенням вимог пунктів 2.5 та 2.6 цих Правил.
Згідно з пунктами 7.3– 7.8 Положення № 4526 (в первинній редакції) було передбачено, що при виявленні ТС, зазначених у пунктах 7.1.1-7.1.4, складається акт довільної форми та районна адміністрація, на території якої розташована ТС, приймає рішення про її демонтаж у 10-денний термін.
Акт обстеження підписують представники районної адміністрації, комунального підприємства “Адміністративно-технічне управління” та власник ТС.
У разі, якщо власник відмовляється від підписання або від участі в обстеженні копія акта скеровується йому рекомендованим листом з повідомленням про вручення.
Розпорядження районної адміністрації про демонтаж ТС надсилається суб`єкту господарювання протягом 2 днів з дати набрання ним чинності з наданням терміну для добровільного виконання демонтажу ТС у термін до 1 місяця.
Відключення ТС від інженерних мереж проводять експлуатуючі організації цих мереж протягом 10 робочих днів з моменту отримання рішення відповідної районної адміністрації про демонтаж ТС після розірвання угод з вилученням приладів обліку.
У разі невиконання власником ТС вимог пункту 7.6 районна адміністрація звертається до відповідного суду з позовом про примусовий демонтаж ТС, встановленої з порушенням цих Правил.
З наведеного вбачається, що Розділом 7 Положення № 4526 визначено, що демонтаж тимчасових споруд здійснюється за розпорядженнями районних адміністрацій власниками таких тимчасових споруд. У разі добровільного невиконання таких розпоряджень районних адміністрацій, примусовий демонтаж тимчасових споруд проводиться за рішенням суду.
В подальшому ухвалою Львівської міської ради № 6107 від 26.12.2019 “Про здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова” (далі – ухвала №6107) внесено зміни до Положення № 4526.
Зокрема, згідно з пунктом 7.8 ухвали № 6107 замінено пункти 7.3 – 7.8 Положення №4526 пунктами 7.3 – 7.7 та викладено їх у такій редакції:
7.3. При виявленні ТС, зазначених у підпунктах 7.1.1 – 7.1.4, уповноважена особа районної адміністрації, на території якої розташована ТС, за участю представників комунального підприємства “Адміністративно-технічне управління”, власника ТС, у разі наявності відомостей щодо такої особи, складають акт про дотримання вимог законодавства при розміщенні тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності (надалі – акт про дотримання вимог) у чотирьох примірниках та протокол про адміністративне правопорушення.
Уповноважена особа районної адміністрації на підставі оформленого акта про дотримання вимог надає особисто (або надсилає цінним листом) власнику (користувачу) ТС, у разі наявності відомостей щодо такої особи, вимогу про демонтаж незаконно встановленої ТС у 10-денний термін разом з примірником акта про дотримання вимог.
Один примірник акта та вимоги про демонтаж із зазначенням наслідків її невиконання наклеюється на ТС та здійснюється фотофіксація ТС. На фотографії має бути чітко і розбірливо видно інформацію про номер і дату складання вимоги про демонтаж та акта про дотримання вимог. 
Вимога про демонтаж та матеріали фотофіксації оприлюднюються на сайті Львівської міської ради.
7.4. Якщо власника не встановлено, або якщо власник (користувач) відмовився добровільно демонтувати ТС, районна адміністрація скеровує примірник акта, вимоги про демонтаж, матеріали фотофіксації в управління архітектури та урбаністики департаменту містобудування для підготовки рішення виконавчого комітету про демонтаж.
7.5. У рішенні виконавчого комітету визначається:
7.5.1. Уповноважена особа на виконання демонтажу ТС.
7.5.2. Терміни демонтажу ТС та місце зберігання демонтованої ТС.
7.5.3. Призначення відповідальних осіб за відновлення благоустрою з визначенням термінів виконання робіт з відновлення благоустрою.
7.6. Проведення робіт з демонтажу ТС здійснюється у такому порядку:
7.6.1. До початку здійснення робіт з демонтажу уповноважена особа для відключення ТС від інженерних мереж доводить до відома відповідні експлуатуючі організації вищезазначене рішення виконавчого комітету про демонтаж.
7.6.2. Демонтаж ТС уповноважена особа здійснює у присутності представників районної адміністрації. У разі необхідності уповноважена особа залучає представників державних органів, міських служб та організацій, Львівського комунального підприємства “Львівсвітло”, Львівського комунального підприємства “Муніципальна варта”, правоохоронних органів тощо.
7.6.3. Під час демонтажу ТС складаються такі документи:
7.6.3.1. Акт проведення демонтажу, де зазначаються дата, час, підстава демонтажу, присутні під час демонтажу особи, відмітка про присутність власника/користувача ТС під час процедури демонтажу, а також опис ТС, що демонтується (зноситься): геометричні розміри, матеріал, наявність підключення до мереж електро- та водопостачання і перелік візуально виявлених недоліків, пошкоджень.
7.6.3.2. Фото місця розташування ТС до та після проведення демонтажу з прив`язкою до місцевості.
7.6.3.3. Акт опису майна, що знаходиться у ТС на момент демонтажу або акт про відсутність такого майна.
Акт проведення демонтажу та акт опису майна складається у 3-х примірниках та підписується особами, які брали участь у демонтажу.
7.6.4. Якщо розмір, вага, конфігурація тощо тимчасових споруд не дозволяє провести демонтаж та евакуацію у цілісному стані, уповноважена на виконання демонтажу особа проводить розділення тимчасової споруди на конструктивні елементи, про що зазначається в акті проведення демонтажу.
7.6.5. Один примірник акта проведення демонтажу залишається в уповноваженої особи, другий примірник уповноважена особа надсилає в управління архітектури та урбаністики департаменту містобудування. Третій примірник – вручається власнику ТС (у разі його встановлення) або надсилається йому поштою цінним листом.
7.6.6. Після складання акта проведення демонтажу, ТС демонтується і перевозиться на майданчик тимчасового зберігання та передається відповідальній особі під розписку.
7.7. Власник ТС має право повернути ТС та майно, що знаходилось в ній на момент демонтажу. Для цього він повинен надати такі документи:
7.7.1. Заяву про повернення ТС з описом майна, що було в ній на момент демонтажу.
7.7.2. Квитанцію про сплату вартості проведених робіт з демонтажу, витрат, пов`язаних зі зберіганням ТС та майна, що перебувало в ній на момент демонтажу, а також витрат з відновлення об`єкта благоустрою”.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30.11.2020 у справі №380/2335/20, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.06.2020, зокрема, визнано протиправним та нечинним підпункт 7.8 пункту 7 ухвали Львівської міської ради № 6107.
Таким чином, в Положенні № 4526 передбачено порядок демонтажу самовільно встановлених тимчасових споруд. Зокрема, при виявленні самовільно встановленої тимчасової споруди складається акт довільної форми та районна адміністрація, на території якої розташована тимчасова споруда приймає рішення про її демонтаж у 10-денний термін. 
Акт обстеження підписують представники районної адміністрації, комунального підприємства Адміністративно-технічне управління та власник тимчасової споруди. У разі, якщо власник відмовляється від підписання або від участі в обстеженні, копія акта скеровується йому рекомендованим листом з повідомленням про вручення. У разі невиконання власником тимчасової споруди вимог п. 7.6 районна адміністрація звертається до відповідного суду з позовом про примусовий демонтаж тимчасової споруди, встановленої з порушенням цих Правил (пункти 7.4, 7.5, 7.8. Положення № 4526).
Судом першої інстанції підставно зазначено, що оскільки ухвала Львівської міської ради від 26 грудня 2019 року № 6107 визначає перелік ТС для здійснення підприємницької діяльності на території міста Львова, то така ухвала є регуляторним актом.
Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16 травня 2023 року у справі № 380/3195/22.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що повноваження щодо прийняття розпорядження про демонтаж тимчасової споруди повернулись до районних адміністрацій згідно з Положенням № 4526 у попередній редакції.
Колегія суддів звертає увагу, що до спірних правовідносин застосовуються саме норми Положення № 4526, який є нормативно-правовим актом, що регулює відносини в сфері встановлення тимчасових споруд та відповідно у своїй діяльності його повинні дотримуватись не тільки суб`єкти господарювання, а й сама Львівська міська рада та її виконавчі органи, як учасники даних відносин.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що повноваження щодо прийняття розпорядження про демонтаж тимчасової споруди повернулись до районних адміністрацій згідно з Положенням № 4526 у попередній редакції.
Верховний Суд у постанові від 20 травня 2022 року у справі № 340/370/21 вказав, що законодавчо закріплена процедура прийняття рішень суб`єктами публічного права має на меті створення гарантій для суб`єкта приватного права та встановлення меж реалізації повноважень органами публічного права і, в разі її неналежного дотримання, дає підстави для оскарження до суду таких рішень (дій) особою, чиї інтереси вони зачіпають. Установлена законом процедура є важливою гарантією недопущення зловживань з боку суб`єктів владних повноважень під час прийняття рішень та вчинення дій, яка повинна забезпечувати, передусім, справедливе ставлення до особи, а також дотримання загального принципу юридичної визначеності, складовою якого є принцип легітимних очікувань.
Аналізуючи наведені вище правові норми та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що повноважним органом з прийняття рішень, у формі розпоряджень, про демонтаж тимчасових споруд є відповідна районна адміністрація, а відповідач вийшов за межі повноважень, відтак оскаржувані рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради № 1273 від 01 жовтня 2024 року “Про демонтаж зблокованої тимчасової споруди на вул. Володимира Великого, 59-В – вул. Княгині Ольги, 106 (споруда № 1)”, № 1274 від 01 жовтня 2024 року “Про демонтаж зблокованої тимчасової споруди на вул. Володимира Великого, 59-В – вул. Княгині Ольги, 106 (споруда № 2)”, № 1275 від 01 жовтня 2024 року “Про демонтаж зблокованої тимчасової споруди на вул. Володимира Великого, 59-В – вул. Княгині Ольги, 106 (споруда № 3)”, № 1276 від 01 жовтня 2024 року “Про демонтаж зблокованої тимчасової споруди на вул. Володимира Великого, 59-В – вул. Княгині Ольги, 106 (споруда № 4)”, № 1349 від 22 жовтня 2024 року “Про демонтаж тимчасової споруди на вул. Володимира Великого, 59-В” є протиправними та підлягають скасуванню.
При обгрунтуванні цієї постанови суд апеляційної інстанції також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доказів, які б були безпідставно залишені без уваги судом першої інстанції.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Щодо розподілу судових витрат, то такий відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись ст. 311, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Львівської міської ради залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2025 року у справі № 380/23268/24 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	Л. П. Іщук 	
судді	 	І. М. Обрізко 	
 	 	М.А. Пліш