ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
07.05.2026	Справа № 910/920/26	

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С.О. за участю секретаря судового засідання Невечери С.А., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІДСТЕПНЕ СОНЦЕ" 
до Акціонерного товариства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" 
про стягнення 38770010,28 грн

представники учасників процесу:
від позивача: Парамонова Л.В.
від відповідача: Кулибаба В.О.
від третьої особи: не з`явився 

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ
Короткий зміст позовних вимог 
Товариство з обмеженою відповідальністю "ПІДСТЕПНЕ СОНЦЕ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" про стягнення 38770010,28 грн, з яких 28210450,00 грн - основний борг, 8004530,64 грн - інфляційні втрати, 2555029,64 грн - 3% річних. 
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем обов`язків за договором №17094/01 від 29.05.2019 в частині оплати електричної енергії, виробленої продавцем за "зеленим тарифом " за період з жовтень 2021, лютий - жовтень 2022.

Процесуальні дії у справі, розгляд заяв, клопотань 
Ухвалою від 04.02.2026 Господарський суд міста Києва вказану позовну заяву залишив без руху.
24.12.2025 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла заява про усунення недоліків. 
Господарський суд міста Києва ухвалою від 09.02.2026 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №910/920/26, постановив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання у справі на 05.03.2026.
02.03.2026 до відділу діловодства суду від відповідача надійшов відзив, надісланий суду та відповідачу засобами поштового зв`язку 24.02.2026.
05.03.2026 через систему "Електронний суд" від позивача надійшла відповідь на відзив.
У підготовчому засіданні 05.03.2026 суд постановив протокольну ухвалу без оформлення окремого документа про відкладення підготовчого засідання на 19.03.2026.
09.03.2026 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив. 
17.03.2026 через систему "Електронний суд" від позивача надійшли додаткові пояснення з долученими до них документами 
19.03.2026 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшли додаткові пояснення.
19.03.2026 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшло клопотання про залучення третьої особи - Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО".
Господарський суд міста Києва ухвалою від 19.03.2026 задовольнив клопотання відповідача про залучення до участі у справі третьої особи, залучив до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "УКРЕНЕРГО", відклав підготовче засідання у справі №910/920/26 на 02.04.2026.
23.03.2026 через систему "Електронний суд" від відповідача та позивача надійшли докази направлення позову та відзиву третій особі.
26.03.2026 через систему "Електронний суд" від третьої особи надійшли пояснення по справі.
01.04.2026 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшли пояснення по справі.
У підготовчому засіданні 02.04.2026 суд постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого засідання та признання справи до судового розгляду по суті на 16.04.2026.
У судовому засіданні 16.04.2026 суд постановив протокольну ухвалу без оформлення окремого документа про відкладення судового засідання з розгляду справи по суті на 07.05.2026.
06.05.2026 через систему "Електронний суд" від Акціонерного товариства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" надійшло клопотання про заміну учасника справи правонаступником.
У судовому засіданні 07.05.2026 представник заявника підтримав подану заяву, представник відповідача проти задоволення заяви не заперечив.
У судовому засіданні 07.05.2026 суд проголосив скорочену (вступну та резолютивну частини) ухвали про заміну про заміну відповідача у справі № 910/920/26 Державне підприємство "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" (на його правонаступника - Акціонерне товариство "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ".
Представник позивача у судовому засіданні 07.05.2026 позов просив задовольнити.
Представник відповідача проти позовних вимог заперечив.
У судовому засіданні 07.05.2026, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд оголосив про перехід до стадії ухвалення рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні.
У порядку ст.240 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні 07.05.2026 судом проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Позиція позивача 
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до укладеного між сторонами договору №17094/01 від 29.05.2019 (з урахуванням додаткових угод до нього) позивач продав, а відповідач купив електричну енергію. 
Так, за період з жовтня 2021 по жовтень 2022 сторонами були підписані без жодних зауважень акти купівлі-продажу електроенергії.
Однак, відповідач взяті на себе за договором зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати поставленої у жовтні 2021, лютому-жовтні 2022 електричної енергії виконав неналежним чином, внаслідок чого заборгованість відповідача перед позивачем по договору становить 28210450,00 грн.
У зв`язку з неналежним виконанням ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" своїх зобов`язань за договором, позивач заявив до стягнення основний борг, а також 8004530,64 грн інфляційних втрат та 2555029,64 грн 3% річних у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання.
У відповіді на відзив позивач зазначає, що положення наказів Міністерства енергетики України № 140 від 28.03.2022 та № 206 від 15.06.2022 не змінюють терміну виникнення грошового зобов`язання та не звільняють відповідача від виконання зобов`язання перед позивачем з оплати електричної енергії.
Ні договір, ні Порядок № 641 не містять умов та правил, які визначали б стан виконання гарантованим покупцем обов`язків за договором в залежності від виконання ПрАТ "НЕК "Укренерго" обов`язків за договором про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії.
На території Підстепненської сільської ради знаходиться об`єкт електроенергетики (у тому числі черги будівництва, пускового комплексу), що належить позивачу. В той же час місцезнаходженням позивача є наступна адреса: Україна, 61002, м. Харків, вул. Сумська, буд. 88. Тобто, керування діяльністю та здійснення управління і обліку здійснюється за місцезнаходженням ТОВ "ПІДСТЕПНЕ СОНЦЕ", а це є місто Харків, яке не було у спірний період та не є сьогодні, окупованою територією.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 09.07.2025 у справі № 922/3736/24 за позовом ДП "Гарантований покупець" до ТОВ "ПІДСТЕПНЕ СОНЦЕ" про стягнення коштів, суд визнав, що справа № 908/1162/23, стосовно застосування Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території" до правовідносин між ДП "Гарантований покупець" та ТОВ "ПІДСТЕПНЕ СОНЦЕ", не є подібними.
Посилання відповідача на заборгованість позивача за договором про участь у балансуючій групі гарантованого покупця не відноситься до предмету спору у цій справі.
Посилання відповідача на правові висновки у справі № 910/4439/23 є помилковим та вибірковим, оскільки Верховний Суд прямо зазначив, що наказ № 206 не змінює і не припиняє обов`язок здійснити своєчасний розрахунок. Відтак правові підстави для нарахування 3 % річних та інфляційних втрат є належними та обґрунтованими.
У додаткових пояснення позивач зазначає, що факт відпуску електричної енергії підтверджується підписаним сторонами актами купівлі-продажу електроенергії, актами надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління, які містять дані про обсяги виробленої та відпущеної електричної енергії та підтверджують її передачу в об`єднану енергетичну систему України.
Поведінка відповідача спростовує його твердження стосовно незаконності дій позивача, як підставу звільнення відповідача від виконання зобов`язань за договором у спірний період, та правомірності застосування до спірних правовідносин положень ст. 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території".

Позиція відповідача 
Відповідач у відзиві на позов проти позовних вимог заперечив, посилаючись на такі обставини:
- в позовній заяві позивач просить стягнути грошові кошти за період жовтень 2021, лютий-серпень 2022, проте не враховує специфіку регулювання спірних правовідносин, зокрема, положення наказів Міністерства енергетики України від 28 березня 2022 року № 140 та від 15 червня 2022 року № 206; 
- - за існуючого алгоритму розрахунків, обов`язок Гарантованого покупця щодо оплати 100% вартості електричної енергії обумовлений 100% оплатою ОСП послуги перед Гарантованим покупцем у відповідному розрахунковому періоді. Однак, за спірні у цій справі розрахункові періоди НЕК "Укренерго" не сплатило послугу в повному обсязі, а тому вимоги позивача є передчасними; 
- місцем провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії позивача у спірний період було: Херсонська обл., Олешківський р-н, територія Підстепненської сільської ради. Однак, територія Олешкківської міської територіальної громади окупована з 24.02.2022. З урахуванням викладеного, в силу приписів Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" позивач з 24.02.2020 не має права на одержання коштів, а при розгляді цієї справи суд має врахувати висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 03.10.2025 у справі № 908/1162/23; 
- вартість неоплаченої електричної енергії за лютий 2022 до дати тимчасової окупації Олешківської міської територіальної громади становить 207873,95 грн;
- позивач має заборгованість перед гарантованим покупцем за договором про участь у балансуючій групі гарантованого покупця від 26.01.2024 № 1150/07/24 на розмір якої зменшуються спірні зобов`язання гарантованого покупця; 
- відповідач не порушив умов договору, оскільки здійснив розрахунки з позивачем належним чином, з урахуванням регуляторних актів щодо обсягу оплати електричної енергії, поставленої;
- у спірних правовідносинах при нарахуванні інфляційних втрат діє правило округлення величини індексу інфляції до десяткового числа після коми.
У запереченнях на відповідь на відзив відповідач, крім іншого, зазначив, що Законом про ринок та Порядком № 641 не передбачено іншого джерела коштів на покриття витрат гарантованого покупця, пов`язані з оплатою електричної енергії за "зеленим" тарифом, ніж кошти, що сплачуються НЕК "Укренерго", що повністю узгоджується з механізмом розрахунків закріпленим Порядком № 641.
Для застосування Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" визначальним є правовий режим відповідної території та встановлені законом обмеження щодо здійснення господарської діяльності. Факт постачання або непостачання електричної енергії до ОЕС України не впливає на кваліфікацію правовідносин, оскільки ключовим є те, що здійснення відповідної господарської діяльності на тимчасово окупованій території прямо заборонене законом.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 
29.05.2019 між Державним підприємством "Енергоринок" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПІДСТЕПНЕ СОНЦЕ" укладено договір № 17094/01
30.06.2019 між Державним підприємством "Енергоринок", Державним підприємством "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПІДСТЕПНЕ СОНЦЕ" укладена додаткова угода №150/01 до договору №17094/01 про зміну сторони договору з ДП "Енергоринок" на ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ", умови якої відповідають Порядку № 641 та типовому договору купівлі-продажу електричної енергії за "зеленим" тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26.04.2019 №641.
В подальшому, між позивачем та відповідачем укладені додаткові угоди до договору: від 12.09.2029 № 681/01, від 11.12.2019 № 1243/01, від 27.01.2020 № 83/01/20, від 12.03.2020 № 479/01/20, від 23.04.2020 № 1202/01/20.
Відповідно до п. 1.1 договору (тут і далі - в редакції додаткової угоди № 479/01/20) за цим договором продавець за "зеленим" тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену продавцем за "зеленим" тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел, затвердженого постановою НКРЕКП від 26 квітня 2019 року №641 (далі - Порядок), або Порядку продажу та обліку електричної енергії, виробленої споживачами, а також розрахунків за неї, затвердженого постановою НКРЕКП від 13 грудня 2019 року №2804 (далі - Порядок продажу електричної енергії споживачами).
Згідно з п.2.3, 2.4. договору продавець за "зеленим" тарифом (позивач) зобов`язується продавати, а гарантований покупець (відповідач) зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію в точках комерційного обліку електричної енергії генеруючих одиниць продавця за встановленим йому "зеленим" тарифом з урахуванням надбавки до тарифу. Продавець за "зеленим" тарифом продає гарантованому покупцю електричну енергію відповідно до Порядку, якщо продавець є виробником за "зеленим" тарифом, за тарифами, величини яких для кожної генеруючої одиниці за "зеленим" тарифом встановлені Регулятором, у національній валюті України. 
Згідно з п. 2.5 договору вартість електричної енергії, купленої гарантованим покупцем у продавця за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, визначається відповідно до глави 10 Порядку або глави 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами на підставі тарифів, встановлених НКРЕКП для кожної генеруючої одиниці.
Відповідно до пункту 3.2. договору, розрахунок за куплену гарантованим покупцем електроенергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок продавця за "зеленим" тарифом, з урахуванням ПДВ. 
Оплата електричної енергії купленої гарантованим покупцем у продавців за "зеленим" тарифом у розрахунковому місяці, оплата продавцем за "зеленим" тарифом частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії гарантованого покупця, формування актів купівлі-продажу електричної енергії та актів купівлі-продажу відшкодування частки вартості врегулювання небалансу електричної енергії здійснюється згідно з главою 10 Порядку або главою 6 Порядку продажу електричної енергії споживачами (п. 3.3 договору).
У п. 4.5 договору сторони погодили, що гарантований покупець зобов`язаний, зокрема купувати у продавця за "зеленим" тарифом вироблену електричну енергію, за винятком обсягів електричної енергії, необхідних для власних потреб; у повному обсязі здійснювати своєчасні розрахунки за куплену у продавця за "зеленим" тарифом електричну енергію.
У пункті 7.4 договору сторони також погодили строк дії договору та вказали, якщо продавець за "зеленим" тарифом є суб`єктом господарювання, який має ліцензію на провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії та Регулятором уже встановлено йому "зелений" тариф і продавець за "зеленим" тарифом має укладений з оператором системи передачі договір про врегулювання небалансів, цей Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє на строк дії "зеленого" тарифу (до 01 січня 2030 року).
Між сторонами погоджені та підписані акти купівлі-продажу електроенергії з актами коригування до них, відповідно до яких позивач поставив, а відповідач прийняв обсяги виробленої позивачем електричної енергії на такі суми: за жовтень 2021 на суму 6390615,08 грн, за лютий 2022 на суму 3617382,08 грн, за березень 2022 на суму 3013749,32 грн, за квітень 2022 на суму 4452889,98 грн; за травень 2022 на суму 5079260,32 грн, за червень 2022 на суму 10075597,60 грн, за липень 2022 на суму 10833238,38 грн, за серпень 2022 на суму 10814155,99 грн, за вересень 2022 на суму 7893974,53 грн, за жовтень 2022 на суму 9214858,94 грн.
З наданих у матеріали справи платіжних доручень та платіжних інструкцій вбачається, що у спірні періоди відповідачем здійснені часткові оплати за вироблену позивачем електричну енергію.
Крім того, 19.03.2024 сторони підписали акт зарахування зустрічних однорідних (грошових) вимог.
Відповідно до п. 5 Акта зарахування зустрічних однорідних (грошових) вимог від 19.03.2024 керуючись ст. 601 Цивільного кодексу України, сторони дійшли згоди зарахувати зустрічні однорідні вимоги за зобов`язаннями, зазначеними у п. 1 та п. 2 цього акту, у сумі 5977708,34 грн (у т.ч. ПДВ), і таким чином з моменту підписання цього акту вважатимуть, зокрема, що зобов`язання ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" припинено частково, залишкова заборгованість відповідача перед позивачем , що визначена в п. 1 становить 24189262,74 грн за періоди: за жовтень 2021 у сумі 541325,18 грн, за лютий 2022 в сумі 258225,81 грн, за березень 2022 у сумі 1261925,76 грн, за квітень 2022 у сумі 951376,35 грн, за травень 2022 у сумі 3287112,06 грн, за червень 2022 в сумі 6910105,35 грн, за липень 2022 у сумі 5701681,96 грн, за серпень 2022 у сумі 5277510,27 грн.
Крім того, 03.11.2023 НКРЕКП постановою № 2058 " Про встановлення на 3 квартал 2022 року "зелених" тарифів на електричну енергію та надбавки до "зелених" тарифів за дотримання рівня використання обладнання українського виробництва для суб`єктів господарювання" установила Товариству з обмеженою відповідальністю "ПІДСТЕПНЕ СОНЦЕ " "зелений" тариф на електричну енергію на 2 квартал 2022 року в розмірі 395,60 коп/кВт*год.
Позивачем до матеріалів справи долучені акти коригування на підставі вказаної постанови № 2058 від 03.11.2023 (без долучення протоколів електронних підписів):
- від 16.05.2024 до Акту купівлі-продажу електроенергії за липень 2022 на суму 70837,91 грн; 
- від 17.05.2024 до Акту купівлі-продажу електроенергії за серпень 2022 на суму 70713,13 грн; 
- від 30.04.2024 до Акту купівлі-продажу електроенергії за вересень 2022 на суму 51618,24 грн.
Таким чином, з урахуванням актів купівлі-продажу електричної енергії, актів коригування до них, з урахуванням наданих доказів часткових оплат, акту зарахування зустрічних однорідних вимог, а також коригувань, здійснених за 3 квартал 2022 року, за розрахунком позивача, загальний розмір основної заборгованості відповідача за придбану у зазначені вище спірні періоди електроенергію за "зеленим" тарифом становить 28210450,13, з яких: 
за жовтень 2021 - 225744,67 грн, за лютий 2022 - 258225,81 грн, за березень 2022 - 1261925,76 грн, за квітень 2022 - 951376,35 грн, за травень 2022 - 3287112,06 грн, за червень 2022 - 6910105,35 грн, за липень 2022 - 5722519,87 грн, за серпень 2022 - 5348223,40 грн, за вересень 2022 - 2621063,81 грн, за жовтень 2022 - 1574153,05 грн.
Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у вказаному вище розмірі, а також 2555029,64 грн 3% річних та 8004530,64 грн інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 
Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договори та інші правочини є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. 
У відповідності ч.1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Спірні правовідносини щодо стягнення боргу за поставлену електричну енергію, регулюються нормами Цивільного Кодексу України та Господарського кодексу України, Закону України "Про ринок електричної енергії", Порядку купівлі Гарантованим покупцем електричної енергії, виробленої з альтернативних джерел енергії затвердженого постановою від 26.04.2019 №641 (надалі - Порядок №641).
За змістом ч.2 ст.65 Закону України "Про ринок електричної енергії" (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) гарантований покупець зобов`язаний купувати у суб`єктів господарювання, яким встановлено "зелений" тариф, або у суб`єктів господарювання, які за результатами аукціону набули право на підтримку, всю відпущену електричну енергію, вироблену на об`єктах електроенергетики з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - вироблену лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), за встановленим їм "зеленим" тарифом, аукціонною ціною з урахуванням надбавки до нього/неї протягом всього строку застосування "зеленого" тарифу або строку дії підтримки, якщо такі суб`єкти господарювання входять до складу балансуючої групи гарантованого покупця. При цьому у кожному розрахунковому періоді (місяці) обсяг відпуску електричної енергії, виробленої на об`єкті електроенергетики з альтернативних джерел енергії (а з використанням гідроенергії - лише мікро-, міні- та малими гідроелектростанціями), визначається за вирахуванням обсягу витрат електричної енергії на власні потреби в електричній енергії відповідного об`єкта електроенергетики згідно з показниками приладів обліку на власні потреби.
Для здійснення купівлі-продажу електричної енергії за зеленим тарифом кандидат у виробники за "зеленим" тарифом укладає з гарантованим покупцем договір купівлі-продажу електричної енергії за зеленим тарифом (п. 2.1 гл. 2 Порядку № 641).
Як встановлено судом вище між сторонами укладений договір № 17094/01 від 29.05.2019, за умовами якого відповідачем були прийняті на себе зобов`язання із купівлі у позивача електричної енергії, виробленої за "зеленим" тарифом.
У період жовтень 2021, лютий 2022- жовтень 2022 сторони підписали акти купівлі-продажу електричної енергії з актами коригування до них.
Згідно з п. 10.1 Порядку №641 (в редакції чинній до 26.01.2024) до 15 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП уповноваженої особи, за перші 10 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.
До 25 числа (включно) розрахункового місяця гарантований покупець здійснює оплату платежу продавцям із забезпеченням їм пропорційної оплати відповідно до оперативних даних щодо обсягу товарної продукції, наданої АКО, підписаної КЕП уповноваженої особи, за перші 20 днів розрахункового місяця, що визначається відповідно до обсягів відпуску електричної енергії генеруючими одиницями продавця, що визначені відповідно до пунктів 8.7 та 8.8 глави 8 цього Порядку, з урахуванням авансових платежів та заборгованості продавця перед гарантованим покупцем за спожиту електричну енергію.
Відповідно до п.10.4 Порядку №641(в редакції чинній до 26.01.2024) після отримання від продавця акта купівлі-продажу протягом трьох робочих днів з дати оприлюднення рішення регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці, гарантований покупець здійснює остаточний розрахунок з продавцем із забезпеченням йому 100 % оплати відпущеної електричної енергії попереднього розрахункового періоду (місяця) з урахуванням авансових платежів. 
Виходячи з наведених положень, оплату ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" зобов`язаний здійснювати у кожному розрахунковому місяці за куплену електричну енергію у виробника за "зеленим" тарифом у три етапи: перший (авансовий) - до 15 числа (включно) розрахункового місяця; другий (авансовий) - до 25 числа (включно) розрахункового місяця; третій (остаточний, у розмірі 100%) - протягом трьох робочих днів після отримання акту та оприлюднення рішення НКРЕКП про затвердження розміру вартості послуги.
В той же час, з 26.01.2024 Порядок №641 діє у новій редакції, відповідно до постанови НКРЕКП від 24.01.2024 № 178.
Так, відповідно до п. 11.4 Порядку №641(в редакції з 26.01.2024) гарантований покупець забезпечує проведення розрахунку та здійснення оплати за відпущену продавцем за "зеленим" тарифом у попередньому розрахунковому періоді (місяці) електричну енергію протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення рішення Регулятора щодо затвердження розміру вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел, наданої гарантованим покупцем у розрахунковому місяці.
При визначенні суми коштів для здійснення остаточного місячного платежу за відпущену продавцем за "зеленим" тарифом у попередньому розрахунковому періоді (місяці) електричну енергію гарантованим покупцем, зокрема враховується сума коштів, сплачених такому продавцю за "зеленим" тарифом шляхом здійснення авансових платежів, та сума коштів, отриманих гарантованим покупцем від ОСП відповідно до Договору про надання послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел.
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 09.09.2022 № 1117 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" у січні - травні, липні, жовтні 2021 року та у лютому - червні 2022 року.
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 20.09.2022 № 1190 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" за липень 2022 року.
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 14.03.2023 № 473 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" у серпні 2022 року.
Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 15.05.2024 № 946 затверджено розмір вартості послуги із забезпечення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії, наданої ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" у вересні - листопаді 2022 року та у жовтні 2023 року.
Таким чином, позивач стверджує, що відповідач мав здійснити остаточний розрахунок за електричну енергію, поставлену у жовтні 2021, лютому-червні 2022 до 15.09.2022 включно, у липні 2022 - до 26.09.2022 включно, у серпні 2022 - до 20.03.2023 включно, у вересні-листопаді 2022 - до 23.05.2024 включно.
В той же час, відповідно до додатку до постанови НКРЕКП від 28.12.2018 № 2099 "Про видачу ліцензії з виробництва електричної енергії ТОВ "ПІДСТЕПНЕ СОНЦЕ", місцем провадження , , .
НКРЕКП від 01 квітня 2020 № 741"Про внесення змін до додатка до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 28 грудня 2018 року № 2099" місцями провадження господарської діяльності з виробництва електричної енергії ТОВ "ПІДСТЕПНЕ СОНЦЕ" у спірний період були: 
- Херсонська обл., Олешківський р-н, територія Підстепненської сільської ради, комплекс будівель і споруд № 2;
- Херсонська обл., Олешківський р-н, с/рада Підстепненська, комплекс будівель і споруд № 3.
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ, затвердженого наказом Мінінтеграції від 22.12.2022 №309, Олешківська міська територіальна громада віднесена до тимчасово окупованих територій з 24.02.2022.
Загальновідомим фактом, що не потребує окремого доказування у даному судовому дослідженні, є факт окупації Олешківської міської територіальної громади з 24.02.2022.
Частиною другою статті 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" на період тимчасової окупації переміщення товарів (робіт, послуг) з тимчасово окупованої території на іншу територію України та/або з іншої території України на тимчасово окуповану територію усіма видами транспорту, в тому числі автомобільним, залізничним, повітряним та трубопровідним транспортом, а також лініями електропередач та гідротехнічними спорудами, заборонено.
Так, Верховний Суд у постанові від 07.03.2024 у справі № 910/9680/23 дійшов висновку, що, враховуючи положення статті 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", позивач з лютого по серпень 2022 року не мав права здійснювати господарську діяльність з виробництва електричної енергії та передавати її лініями електропередач відповідачу, оскільки факт тимчасової окупації міста Мелітополь з 26.02.2022 є загальновідомим фактом, що не потребує окремого доказування у даному судовому провадженні.
В подальшому Об`єднана палата Верховного Суду у постанові від 03.10.2025 у справі № 908/1162/23 зазначила, що у справі № 908/1162/23, як і у справі № 910/9680/23, йдеться про діяльність, що підпадає під ознаки, наведені у частині другій статті 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"; окрім того, в обох справах йдеться про території, окуповані з лютого 2022 року, за відсутності окремого рішення Кабінету Міністрів України щодо територій, тимчасово окупованих, починаючи з 24 лютого 2022 року.
За визначенням, наданим у статті 1-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" № 1207-VII (далі - Закон № 1207-VII) тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.
Діюча до набрання чинності Законом України від 15.03.2022 № 2138-ІХ редакція Закону № 1207-VII містила таке:
- статті 13 та 13-1 Закону № 1207-VII визначали особливості здійснення економічної діяльності на тимчасово окупованій території та особливості переміщення товарів на/з тимчасово окупованої території;
- частина перша статті 1 Закону № 1207-VII вказувала, що тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
- частина другої цієї ж статті визначала дату початку тимчасової окупації Автономної Республіки Крим та міста Севастополя - 20 лютого 2014 року;
- частина перша статті 3 цього Закону для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначала:
1) сухопутну територію Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій;
2) внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України;
3) надра під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями.
Закон України від 15.03.2022 № 2138-ІХ станом на 20.03.2022, зокрема:
- доповнив статтю першу Закону № 1207-VII частиною третьою, за якою дата початку тимчасової окупації територій, передбачених пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, визначається рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію указом Президента України;
-.доповнив частину третю статті 4 Закону абзацом другим, за яким в умовах воєнного стану правовий режим тимчасово окупованої території, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, визначається, змінюється і скасовується рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію указом Президента України;
- доповнив статті 13, 13-1 Закону № 1207-VII новими частинами першими, за абзацом другим яких в умовах воєнного стану рішенням Кабінету Міністрів України положення цих статей можуть бути поширені на тимчасово окуповані території, передбачені пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, надра під територіями, зазначеними у пункті 3 частини першої статті 3 цього Закону, і повітряний простір над цими територіями.
Об`єднана палата Верховного Суду в постанові від 03.10.2025 у справі №908/1162/23 не вбачала необхідності для відступу від висновку, викладеного Верховним Судом в постанові від 07.03.2024 у справі №910/9680/23 про поширення положень статті 131 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" на території, тимчасово окуповані в період воєнного стану, лише з огляду на загальновідомий факт окупації таких територій за відсутності відповідного рішення Кабінету Міністрів України.
Разом з цим, Об`єднана палата в постанові від 03.10.2025 у справі №908/1162/23 виснувала, що у відповідності до регулювання, запровадженого Законом України від 21.04.2022 № 2217-ІХ "Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання правового режиму на тимчасово окупованій території України", правовий статус тимчасово окупованої території РФ в розумінні пункту 1 частини першої статті 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" не залежить від того, чи ухвалив (і якщо ухвалив - то коли саме) той чи інший повноважний орган державної влади України (РНБО, Кабінет Міністрів України чи інший орган в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України) рішення про визнання певної частини території України тимчасово окупованою. Таке рішення повноважного органу державної влади України (зокрема - і Кабінету Міністрів України) для територій, визначених у пункті 1 частини першої статті 3 Закону, має не конститутивне, а лише інформативне значення, з публічною достовірністю підтверджуючи конкретну дату, з якої фактична окупація певної частини території України почалася чи припинилася.
Отже, за висновком Об`єднаної палати підставою для відмови в позові у справі №908/1162/23, враховуючи положення статті 13-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", є заборона передачі електроенергії відповідачу, оскільки факт тимчасової окупації міста Мелітополь є загальновідомим фактом, що не потребує окремого доказування у даному судовому провадженні.
Таким чином, суд зазначає, що у цій справі враховує наведені висновки Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладені у постанові від 03.10.2025 у справі № 908/1162/23 оскільки правовідносини є подібними.
Отже, з 24.02.2022 позивач не мав права здійснювати господарську діяльність щодо постачання електричної енергії відповідачу в силу приписів статті 13-1 "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".
Судом встановлено, що розмір заборгованості відповідача за поставлену електричну енергію в жовтні 2021 року (з урахуванням часткових оплата та акту зарахування зустрічних однорідних вимог), становить 225744,67 грн.
Розмір заборгованості відповідача за поставлену електричну енергію за період з 01.02.2022 по 23.02.2022 (включно), згідно наданих відповідачем даних з Системи управління ринком щодо обсягу відпуску електричної енергії по ТОВ "ПІДСТЕПНЕ СОНЦЕ" за період з 01.02.2022 по 23.02.2022 (включно), становить 207873,96 грн виходячи з таких вихідних даних та розрахунків: обсяг відпуску електроенергії позивачем за період з 01.02.2022 по 23.02.2022 - 756310,00 кВТ/год (виходячи з інформації, зазначеної в акті купівлі-продажу за лютий 2022, акті коригування до нього, та даних, отриманих з платформи MSS; тариф, встановлений НКРЕКП на І квартал 2022 для позивача - 393,03 коп/кВт.год; 756310,00 * (393,03/100) +20%=3567030,23 грн, сума часткових оплат та проведених зарахувань за лютий 2022 - 3 359156,27 грн; 3567030,23 грн - 3 359156,27 грн = 207873,96 грн.
Таким чином, виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах справи доказів, беручи до уваги висновки Об`єднаної палати Верховного суду, наведені в постанові від 03.10.2025 у справі №908/1162/23, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості підлягають частковому задоволенню в сумі 433618,63 грн за поставлену електричну енергію за період жовтень 2021 року та з 01.02.2022 по 23.02.2022.
В частині стягнення заборгованості за період з 24.02.2022 по 28.02.2022, а також березень - жовтень 2022 суд відмовляє.
Щодо посилань позивача на те, що факт здійснення відповідачем часткових оплат, а також проведення взаємозаліку шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, свідчить про визнання відповідачем факту поставки електроенергії та наявності в нього грошового зобов`язання, то суд зазначає, що в цьому контексті враховує позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 09.03.2026 у справі № 908/2241/23, від 04.03.2026 у справі № 916/1946/23, щодо того, що доведення/не доведення позивачем обставин фактичної поставки електроенергії з тимчасово окупованої території, як і здійснення оплати за неї не має правового значення для вирішення спору у цій справі.
При цьому, щодо посилань відповідача на те, що при вирішенні питання щодо розміру коштів, що підлягають сплаті за поставлену електричну енергію слід керуватись нормативно-правовими актами, які встановлювали та встановлюють регуляторні механізми щодо розміру розподілу грошових коштів у ці періоди, зокрема, наказами Міненерго від 28.03.2022 № 140, який був чинний до 05.07.2022 та № 206 від 16.06.2022, то суд зазначає таке.
На час настання строку оплати вартості електроенергії за заявлений Товариством період (жовтень 2021, лютий - жовтень 2022) наказ Міністерства енергетики України від 28.03.2022 року №140 "Про розрахунки на ринку електричної енергії" втратив чинність. У свою чергу, наказ Міністерства енергетики України від 15.06.2022 року № 206 "Про розрахунок з виробниками за "зеленим тарифом", як і попередній наказ, жодним чином не обмежує право позивача на отримання повної вартості проданої енергії, встановленої укладеним сторонами в справі договором, а також не змінює терміни виникнення та виконання грошових зобов`язань щодо проведення остаточних розрахунків за договором та згідно Порядком. Даний нормативно-правовий акт не обмежує розмір виплат, які підлягають перерахуванню продавцям енергії за "зеленим тарифом" при здійсненні ними остаточних розрахунків.
У постанові від 21.06.2024 у справі № 910/4439/23 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду погодилася з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 21.03.2024 у справі №910/6185/23, від 11.04.2024 у справі № 910/9100/22 щодо застосування положень частини 8 статті 16 Закону України "Про ринок електричної енергії", пункту 10.4 Порядку № 641, наказу № 206. Згідно з цими висновками, положення наказу №206 не змінюють і не припиняють обов`язок ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" здійснити своєчасний розрахунок відповідно до вимог чинного законодавства та Порядку № 641. 
Відтак, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду не знайшла підстав для відступу від висновку щодо застосування положень частини восьмої статті 16 Закону України "Про ринок електричної енергії", пункту 10.4 Порядку № 641, наказу № 206, викладеного в раніше ухвалених постановах Верховного Суду від 21.03.2024 у справі №910/6185/23, від 11.04.2024 у справі №910/9100/22, з урахуванням уточнення такого змісту:
- Накази №140 та №206 ніяким чином не обмежують право виробника електричної енергії за "зеленим" тарифом на отримання повної вартості проданої електричної енергії, встановленої укладеним сторонами договором, а також не змінюють терміни виникнення та виконання грошових зобов`язань Гарантованого покупця щодо проведення остаточних розрахунків за договором та згідно з пунктом 10.4 Порядку № 641.
- накази не звільняють ДП "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" від обов`язку щодо здійснення повного розрахунку за отриманий товар. Відтак, вказані вище накази не є підставою для Гарантованого покупця не виконувати грошове зобов`язання, передбачене умовами договору.
Відтак, відповідні заперечення відповідача суд відхиляє як необґрунтовані. 
Щодо посилань відповідача на те, що вимоги є передчасними, оскільки НЕК "Укренерго" не сплатило послугу в повному обсязі, то суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.
Частиною першою статті 96 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що строк виконання зобов`язання відповідача перед позивачем зі 100% оплати за поставлену у жовтні 2021, 01.02.2022-23.02.2022 електричну енергію є таким, що настав.
Щодо посилань відповідача на право зменшити рівень розрахунків із продавцем за "зеленим" тарифом, відповідно положень постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332, то суд зазначає таке.
Так, відповідач вважає, що відповідно до пп. 12 п. 1 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 (у редакції постанови від 03.04.2024 № 652) гарантований покупець має право зменшити рівень розрахунків із продавцем за "зеленим" тарифом на суму неоплаченої частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії та вартості відхилення. Так, станом на 04.02.2026 позивач має перед відповідачем заборгованість в розмірі 435358,26 грн, що складається з 434892,09 грн суми неоплаченої частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії та 466,14 грн за послугу з відшкодування вартості відхилення. Отже, враховуючи існуючий борг позивача перед відповідачем, в силу положень підпункту 12 пункту 1 постанови НКРЕКП № 332, позовні вимоги в частині стягнення 435358,26 грн задоволенню не підлягають.
Суд зазначає, що з правової конструкції підпункту 13 (у редакції постанови з 01.07.2024 - підпункт 12, у редакції постанови з 01.06.2025 - підпункт 11) пункту 1 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 вбачається, що законодавець наділив Гарантованого покупця саме правом на зменшення рівня розрахунків із продавцем за "зеленим" тарифом, для реалізації якого Гарантований покупець мав вчинити певні дії.
Аналогічної позиції дотримується Верховний суд у постанові від 24.09.2025 у справі № 910/5971/24.
Разом з тим, відповідачем не надано жодних доказів реалізації ним свого права, зокрема матеріали справи не містять, а відповідачем суду не надано доказів того, що відповідач звертався до позивача із відповідною заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог, припинення зобов`язання відповідача з оплати боргу за договором у спірні періоди на суму, на яку у позивача наявний борг відповідно до постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332. Отже, станом на час ухвалення рішення у цій справі підстави для зменшення розміру боргу на вказану суму відсутні.
Суд також зазначає, що відповідач не подавав зустрічний позов у цій справі, а тому стягнення заборгованості з позивача на користь відповідача не є предметом розгляду у цій справі. 
Крім того, відповідач зобов`язаний був вчинити дії на реалізацію свого права зменшення розрахунків, зокрема повідомити позивача, відобразити відповідні зменшення в обліку та актах звірки, провести зарахування однорідних вимог. Тобто, відповідач мав чітко визначити, на які саме суми, за які періоди, та згідно яких актів ним реалізовано право на зменшення рівня розрахунків, однак матеріали справи не містять доказів вчинення відповідачем таких дій.
З огляду на викладене, суд зазначає, що визначене у підпункті 13 (у редакції постанови з 01.07.2024 - підпункт 12, у редакції постанови з 01.06.2025 - підпункт 11) пункту 1 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332 зменшення рівня розрахунків є правом позивача, яким він фактично не скористався. 
Аналогічної позиції за подібних обставин дотримується Верховний Суд у постанові від 14.08.2025 у справі № 910/6904/24.
Отже, права відповідача зменшити рівень розрахунків із продавцем за "зеленим" тарифом на суму неоплаченої частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії та вартості відхилення, за відсутності доказів реалізації такого права, не звільняють відповідача від обов`язку здійснити повну оплату придбаної електричної енергії за договором у спірні у цій справі періоди. 
Щодо вимог про стягнення 3% річних, інфляційних втрат суд зазначає таке. 
Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно зі частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
Отже, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати, та процентів річних від простроченої суми. 
Позивачем нараховані 8004530,64 грн інфляційних втрат та 2555029,64 грн 3% річних за загальний період з 16.09.2022 по 29.01.2026 на суму боргу за період з жовтня 2021, лютий 2022-жовтень 2022.
Оскільки суд відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення суми основного боргу за період з 24.02.2022 по жовтень 2022, то правомірним є нарахування 3% річних та інфляційних втрат на суму боргу за жовтень 2021 та за період з 01.02.2022 по 23.02.2022.
При розрахунку інфляційних втрат суд враховує порядок визначення величини приросту індексу споживчих цін, який має заокруглюватися до десяткового числа після коми, висновки щодо правильності застосування такого порядку викладені у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19 та в постановах Верховного Суду від 23.09.2021 у справі №924/2/21, від 03.04.2024 у справі №910/4170/23, від 17.01.2024 у справі №910/18308/21.
За перерахунком суду, здійсненим за період з 16.09.2022 по 29.01.2026 на суму боргу 433618,63 грн, суд встановив, що 3% річних становлять 43872,70 грн, а інфляційні втрати - 143094,15 грн (з урахуванням заокруглення індексу інфляції до десяткового числа після коми), а тому вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. 
Щодо посилання відповідача на наявність обставин непереборної сили як на підставу для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, то суд зазначає таке.
Відповідно до частини 1 статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.
Таким чином, для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання згідно з вищенаведеними нормами особа, яка порушила зобов`язання повинна довести: наявність обставин непереборної сили; їх надзвичайний характер; неможливість попередити за даних умов завдання шкоди; причинний зв`язок між цими обставинами і понесеними збитками.
Окрім того, повинен бути наявний елемент неможливості переборення особою перешкоди або її наслідків (альтернативне виконання). Відтак, для звільнення від відповідальності сторона також повинна довести неможливість альтернативного виконання зобов`язання.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 1 жовтня 2020 року в справі № 904/5610/19.
Пунктом 5.3. договору передбачено, що наявність і строк дії обставин непереборної сили підтверджується відповідним документом Торгово- промислової палати України або її територіальних підрозділів відповідно до законодавства.
Частиною 1 статті 14-1 Закону "Про торгово-промислові палати в Україні" встановлено що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.
Отже, у даному випадку, тільки відповідний сертифікат торгово-промислової палати є документом, який підтверджує виникнення форс-мажорних обставин та строк їх дії.
Проте, у порушення приписів чинного законодавства та умов договору, на підтвердження форс-мажорних обставин відповідач не надав відповідного документа.
У свою чергу, повідомлення Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1 не є належним та допустимим доказом, що підтверджує наявність обставин непереборної сили, оскільки у ньому не зазначено, яким чином відповідні форс-мажорні обставини, а саме введення на території України воєнного стану, впливає на неможливість відповідача виконати свої зобов`язання за договором.
За таких обставин, доводи відповідача про настання форс-мажорних обставин судом відхиляються.
Суд зазначає, що за змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до частин третьої-четвертої статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно із ст.78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (частини перша, друга статті 86 ГПК України). 

ВИСНОВКИ СУДУ 
З урахуванням встановлених обставин, відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІДСТЕПНЕ СОНЦЕ" до Акціонерного товариства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ", а саме в частині стягнення 433618,63 грн основного боргу, 43872,70 грн 3% річних, 143094,15 грн інфляційних втрат, в іншій частині позову суд відмовляє.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ 
За приписами ст.129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з Акціонерного товариства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" (01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, буд.27, ідентифікаційний код 43068454) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІДСТЕПНЕ СОНЦЕ" (61002, Україна, Харківська обл., місто Харків, вулиця Сумська, будинок 88, ідентифікаційний код 41466180) 433618,63 грн основного боргу, 43872,70 грн 3% річних, 143094,15 грн інфляційних втрат та 7447,03 грн судового збору.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено: 18.05.2026.

Суддя С.О. Турчин