Справа №195/406/26 
Провадження № 1-кп/195/71/26 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.05.2026 року с-ще Томаківка
Дніпропетровської області 
Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання — ОСОБА_2 ,
за участі прокурорів — ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (в режимі ВКЗ),
обвинуваченого – ОСОБА_5 (в режимі ВКЗ із ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4»),
захисника обвинуваченого - адвоката — ОСОБА_6 
потерпілої – ОСОБА_7 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт по кримінальному провадженню №12026041590000001 від 01.01.2026 відносно  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: с Виводове, Томаківського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, не маючого на утриманні дітей та осіб які перебувають на соціальному забезпеченні, військовослужбовця, призваного на військову службу за контрактом на особливий період, номер обслуги 1 зенітного артилерійського взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні – солдат, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу вимог ст.89 КК України, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, 

В С Т А Н О В И В:
громадянин  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порушення вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», маючи умисел на вчинення домашнього насильства, тобто спричинення систематичного психологічного насильства відносно особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, а саме: своєї дружини – ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи за місцем свого проживання впродовж часу з 24.09.2023 по 01.01.2026, діючи умисно, протиправно, системно, неодноразово вчиняв домашнє насильство у формах фізичного та психологічного насильства, що призвело до фізичних та психологічних страждань, а також до погіршення якості життя потерпілої особи.
Так, ОСОБА_5 , 24.09.2023 року близько о 18:00 год., перебуваючи за місцем свого мешкання по АДРЕСА_2 , під час раптово виниклої суперечки на ґрунті особистих неприязних відносин, виражаючи своє незадоволення у відносинах із ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх незаконних дій та настання негативних наслідків, вчинив психологічне насильство, як форму домашнього насильства, шляхом висловлювання образ у вигляді нецензурної лайки, погроз фізичною розправою, а також дій та висловлювань, що принижують і залякують особу, що викликало у постраждалої ОСОБА_7 побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну невпевненість, нездатність захистити себе.
Потерпіла ОСОБА_7 реально усвідомлюючи небезпеку відносно себе від домашнього насильства, здійснила виклик працівників Національної поліції, який зареєстровано в журналі єдиного обліку чергової частини відділення поліції №3 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області за №2991 від 24.09.2023 року.
За вказаним фактом 24.09.2023 року відділенням поліції №3 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області стосовно ОСОБА_5 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП, серії ВАВ №598536, за результатами розгляду якого Томаківським районним судом Дніпропетровської області 09.10.2023 року винесено постанову у справі №195/1530/23, якою останнього визнано винним у скоєнні зазначено адміністративного правопорушення.
Продовжуючи свою систематичну злочинну діяльність, ОСОБА_5 , 08.02.2024 року близько 17:43 год., перебуваючи за місцем свого мешкання по АДРЕСА_2 , під час раптово виниклої суперечки на ґрунті особистих неприязних відносин, виражаючи своє незадоволення у відносинах із ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх незаконних дій та настання негативних наслідків, вчинив психологічне насильство, як форму домашнього насильства, шляхом висловлювання образ у вигляді нецензурної лайки, погроз фізичною розправою, а також дій та висловлювань, що принижують і залякують особу, що викликало у постраждалої ОСОБА_7 побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну невпевненість, нездатність захистити себе.
Потерпіла ОСОБА_7 реально усвідомлюючи небезпеку відносно себе від домашнього насильства, здійснила виклик працівників Національної поліції, який зареєстровано в журналі єдиного обліку чергової частини відділення поліції №3 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області за №994 від 08.02.2024 року.
За вказаним фактом 26.02.2024 року відділення поліції №3 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області стосовно ОСОБА_5 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч.2 ст.173-2 КУпАП, серії ВАВ №998183, за результатами розгляду якого Томаківським районним судом Дніпропетровської області 11.03.2024 року винесено постанову у справі №195/390/24, якою останнього визнано винним у скоєнні зазначено адміністративного правопорушення.
Продовжуючи свою систематичну злочинну діяльність, ОСОБА_5 , 07.05.2024 року близько 12:18 год., перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_3 , під час раптово виниклої суперечки на ґрунті особистих неприязних відносин, виражаючи своє незадоволення у відносинах із ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх незаконних дій та настання негативних наслідків, вчинив психологічне насильство, як форму домашнього насильства, шляхом висловлювання образ у вигляді нецензурної лайки, погроз фізичною розправою, а також дій та висловлювань, що принижують і залякують особу, що викликало у постраждалої ОСОБА_7 побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну невпевненість, нездатність захистити себе.
Потерпіла ОСОБА_7 реально усвідомлюючи небезпеку відносно себе від домашнього насильства, здійснила виклик працівників Національної поліції, який зареєстровано в журналі єдиного обліку чергової частини відділення поліції №3 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області за №2377 від 08.05.2024 року.
За вказаним фактом 15.05.2024 року відділення поліції №3 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області стосовно ОСОБА_5 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч.2 ст.173-2 КУпАП, серії ВАВ №598995, за результатами розгляду якого Томаківським районним судом Дніпропетровської області 17.07.2024 року винесено постанову у справі №195/801/24, якою останнього визнано винним у скоєнні зазначено адміністративного правопорушення.
Продовжуючи свою систематичну злочинну діяльність, ОСОБА_5 , 25.05.2025 року близько 22:05 год., перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_3 , під час раптово виниклої суперечки на ґрунті особистих неприязних відносин, виражаючи своє незадоволення у відносинах із ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх незаконних дій та настання негативних наслідків, вчинив психологічне насильство, як форму домашнього насильства, шляхом висловлювання образ у вигляді нецензурної лайки, погроз фізичною розправою, а також дій та висловлювань, що принижують і залякують особу, що викликало у постраждалої ОСОБА_7 побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну невпевненість, нездатність захистити себе.
Потерпіла ОСОБА_7 реально усвідомлюючи небезпеку відносно себе від домашнього насильства, здійснила виклик працівників Національної поліції, який зареєстровано в журналі єдиного обліку чергової частини відділення поліції №3 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області за №2734 від 25.05.2025 року.
За вказаним фактом 02.06.2025 року відділення поліції №3 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області стосовно ОСОБА_5 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч.3 ст.173-2 КУпАП, серії ВАД №410539, за результатами розгляду якого Томаківським районним судом Дніпропетровської області 16.06.2025 року винесено постанову у справі №195/879/25, якою останнього визнано винним у скоєнні зазначено адміністративного правопорушення.
Продовжуючи свою систематичну злочинну діяльність, ОСОБА_5 , 15.06.2025 року близько 12:18 год., перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_3 , під час раптово виниклої суперечки на ґрунті особистих неприязних відносин, виражаючи своє незадоволення у відносинах із ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх незаконних дій та настання негативних наслідків, вчинив психологічне насильство, як форму домашнього насильства, шляхом висловлювання образ у вигляді нецензурної лайки, погроз фізичною розправою, а також дій та висловлювань, що принижують і залякують особу, що викликало у постраждалої ОСОБА_7 побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну невпевненість, нездатність захистити себе.
Потерпіла ОСОБА_7 реально усвідомлюючи небезпеку відносно себе від домашнього насильства, здійснила виклик працівників Національної поліції, який зареєстровано в журналі єдиного обліку чергової частини відділення поліції №3 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області за №3007 від 15.06.2025 року.
За вказаним фактом 15.06.2025 року відділення поліції №3 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області стосовно ОСОБА_5 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч.3 ст.173-2 КУпАП, серії ВАД №410924, за результатами розгляду якого Томаківським районним судом Дніпропетровської області 04.07.2025 року винесено постанову у справі №195/959/25, якою останнього визнано винним у скоєнні зазначено адміністративного правопорушення.
Продовжуючи свою систематичну злочинну діяльність, ОСОБА_5 , 18.08.2025 року близько 00:08 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , під час раптово виниклої суперечки на ґрунті особистих неприязних відносин, виражаючи своє незадоволення у відносинах із ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх незаконних дій та настання негативних наслідків, вчинив психологічне насильство, як форму домашнього насильства, шляхом висловлювання образ у вигляді нецензурної лайки, погроз фізичною розправою, а також дій та висловлювань, що принижують і залякують особу, що викликало у постраждалої ОСОБА_7 побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну невпевненість, нездатність захистити себе.
Потерпіла ОСОБА_7 реально усвідомлюючи небезпеку відносно себе від домашнього насильства, здійснила виклик працівників Національної поліції, який зареєстровано в журналі єдиного обліку чергової частини відділення поліції №3 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області за №4266 від 18.08.2025 року.
За вказаним фактом 18.08.2025 року відділення поліції №3 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області стосовно ОСОБА_5 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч.3 ст.173-2 КУпАП, серії ВАД №448515, за результатами розгляду якого Томаківським районним судом Дніпропетровської області 01.09.2025 року винесено постанову у справі №195/1385/25, якою останнього визнано винним у скоєнні зазначено адміністративного правопорушення.
Таким чином, ОСОБА_5 будучи попередньо неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності, останній раз – 18.08.2025, за вчинення домашнього насильства, проте, після вжиття вказаних заходів реагування правильних висновків для себе не зробив та продовжив свою протиправну поведінку.
Згідно висновку експертизи № 07/02/26 від 13.02.2026 року, наслідки перенесених подій призвели до появи негативних психоемоційних змін у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , існують підстави для констатації надлишкових перешкод, які створилися у її життєдіяльності внаслідок дій ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , які зумовили порушення звичного стереотипу її життєдіяльності, завдали утиску фундаментальним особистим цінностям та потребам підекспертної в особистому благополуччі, в продуктивній життєдіяльності. 3 урахуванням індивідуально-психологічних особливостей особливості ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ситуації, що досліджуються у кримінальному провадженні, є для ОСОБА_7 психотравмуючими (стресогенними), що безпосередньо викликає психологічний дискомфорт, зумовивши тривалі та інтенсивні психологічні страждання, які існують на дату проведення психологічної експертизи. Внаслідок дій ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наявні тривалі, інтенсивні й негативні за своїми проявами психологічні (моральні) страждання, зміст яких локалізований у межах досліджуваної ситуації.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні вину у пред`явленому обвинуваченні визнав в повному обсязі та пояснив, що потерпіла особа – його дружина. Разом вони проживають у с.Вищетарасівка та в Запорізьке. Так, у 2023 році (точної дати назвати не може, т.я. не пам`ятає) вони, знаходячись в нетверезому стані, побилися. Дружина викликала поліцію, після чого був складений протоколом за домашнє насильство. За ці дії його було притягнуто до адміністративної відповідальності. Крім того, в лютому 2024 року, знаходячись за місцем свого проживання в с.Вищетарасівка, він вчинив скандал, а саме: висловлювався нецензурною лайкою на адресу дружини та погрожував фізичною розправою. Остання викликала поліцію, після чого був складений протоколом. За ці дії його було притягнуто до адміністративної відповідальності. Крім того, в липні 2024 року, знаходячись в нетверезому стані за місцем свого проживання в АДРЕСА_3 , він вчинив домашній скандал, висловлювався нецензурною лайкою на адресу дружини. Остання викликала поліцію, після чого був складений протоколом за домашнє насильство. За ці дії його було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності. Крім того, в травні- місяці минулого року, знаходячись в нетверезому стані за місцем мешкання в АДРЕСА_3 , він вчинив домашній скандал, висловлювався нецензурною лайкою на адресу дружини. Остання викликала поліцію, після чого був складений протоколом за домашнє насильство. Обставини, викладені в протоколі, відповідають дійсності. За ці дії його було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності. Крім того, в кінці травня минулого року, знаходячись в нетверезому стані за місцем мешкання в АДРЕСА_3 , він вчинив домашній скандал, висловлювався нецензурною лайкою на адресу потерпілої. Остання викликала поліцію, після чого був складений протоколом за домашнє насильство. Обставини, викладені в протоколі, відповідають дійсності. За ці дії його було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності. Крім того, в червні - місяці минулого року, знаходячись в нетверезому стані за місцем мешкання в АДРЕСА_3 , він вчинив домашній скандал, висловлювався нецензурною лайкою на адресу дружини. Остання викликала поліцію, після чого був складений протоколом за домашнє насильство. Обставини, викладені в протоколі працівниками поліції, відповідають дійсності. За ці дії його було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності. Крім того, в серпні - місяці минулого року, знаходячись в гостях, та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_4 , він вчинив домашній скандал, висловлювався нецензурною лайкою на адресу дружини. Остання викликала поліцію, після чого був складений протоколом за домашнє насильство. Обставини, викладені в протоколі працівниками поліції, відповідають дійсності. За ці дії його було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності. 
Крім того, в судовому засіданні обвинувачений, на запитання головуючого пояснив, що дійсно перебував в зоні проведення АТО, оскільки в 2021 році здійснював захист Вітчизни на території Донецької області, а саме під Маріуполем. Обвинувачений просить у потерпілої пробачення. Висновки для себе зробив.
Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений – її чоловік. На цей час вона знаходиться з ним в дружніх відносинах. З її боку до обвинуваченого претензії відсутні. Чоловік просив у неї пробачення, та вона все пробачила. Потерпіла впевнена в тому, що чоловік більше ніколи подібного не скоїть. Агресивна поведінка чоловіка почалася після перебування його в зоні АТО. Саме після цього почалися образи на її адресу. Потерпіла просить суд призначити несуворе покарання та не позбавляти його волі. 
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, інкримінованого йому органами досудового розслідування при обставинах, викладених в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченого. 
Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ст.126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного, економічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до фізичних, психологічних страждань, та погіршення якості життя потерпілої особи. 
Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При цьому суд керується вимогами ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчинених кримінального правопорушення та визнання провини в повному обсязі.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
При обранні покарання обвинуваченому суд враховує наступне: суспільну небезпечність вчиненого ним злочину, ступінь тяжкості,яке згідно вимог ст.12 КК України, є нетяжким злочином, дані про особу винного, його відношення до скоєного, думку потерпілої особи відносно призначення покарання. 
Відповідно до ч. 1 ст. 8 КонституціїУкраїни вУкраїні діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини "передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікуваннявід суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.
Відповідно до п.п.2,3,10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику застосування судами кримінального покарання» більш суворе покарання особам, скоївшим злочин на грунті пияцтва та наркоманії, за наявності рецидиву, у складі злочинних груп та менш суворе покарання може призначатися особам, які щиросердно розкаялися у скоєному, активно сприяли розкриттю злочину, при цьому враховується стадія здійснення злочину, кількість епізодів, роль кожного із співучасників, характер та ступень тяжкості наслідків, які настали. 
Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, наявність посередньої характеристики, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд приходить висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції його від суспільства, і вважає необхідним призначити міру покарання у вигляді позбавлення волі, яка передбачена санкцією статті 126-1 КК України, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України - звільнивши громадянина ОСОБА_5 від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком.
Суд вважає, що виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 65 КК України, саме така міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Враховуючи те, що запобіжний захід, обраний під час досудового провадження у виді тримання під вартою, спливає 22 травня 2026 року, суд, враховуючи обрану міру покарання, приходить висновку про необхідність у даному випадку звільнення обвинуваченого з під варти, оскільки підстави для його подальшого утримання під вартою - відсутні.
Запобіжний захід відносно громадянина ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою - слід скасувати.
Речові докази — відсутні. 
Судові витрати — відсутні. 
Керуючись ст.ст.337, 368, 370, 373-374, 376, 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
громадянина  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. 
На підставі ст.75 КК України звільнити громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік. 
Відповідно до ч. 1 ст.76 КК України покласти на громадянина  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України додатково покласти на громадянина  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований до громадянина ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 24.03.2026 року - скасувати.
Звільнити громадянина  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під-варти негайно.
Відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України зарахувати в строк покарання термін попереднього ув`язнення, починаючи з 24.03.2026, з наступного розрахунку: 1 день попереднього ув`язнення відповідає 1 дню позбавлення волі. 
Повний текст вироку суду буде вручений учасникам судового провадження в день його проголошення відповідно до ст.615 ч.15 КПК України.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 

Суддя:         ОСОБА_1 

19.05.2026