КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 752/24067/25 Головуючий у І інстанції Токман Ю.Ф.
Провадження № 33/824/1292/2026 Головуючий у ІІ інстанції Таргоній Д.О.

ПОСТАНОВА
Іменем України

25 травня 2026 року Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Таргоній Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Покутнього Олександра Миколайовича на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 08 січня 2026 року про притягнення
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 08 січня 2026 року  ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 грн. 
Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 09 вересня 2025 року о 23:20 год. у м. Києві на вул. Гетьмана Павла Скоропадського керував транспортним засобом «BMW X1», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння було проведено на місці зупинки за допомогою приладу «Drager», відповідно до якого результату якого у ОСОБА_1 виявлено позитивну пробу на стан алкогольного сп`яніння з кількісним показником 1,02 проміле, також огляд на стан сп`яніння проводився у лікаря-нарколога КНП «Київської міської наркотичної клінічної лікарні «Соціотерапія», відповідно висновку № 004482 від 10 вересня 2025 року ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння з кількісним показником 0,90 проміле. 
Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху (далі - ПДР), відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з даною постановою, захисник ОСОБА_1 - адвокат Покутній О.М. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 08 січня 2026 року скасувати, провадження у даній справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_1 був оглянутий на стан сп`яніння на місці зупинки із застосуванням приладу «Drager», результат огляду 1,02 проміле, з результатом не погодився, був направлений у заклад охорони здоров 'я до лікаря нарколога, де лікар не відібрав у ОСОБА_1 біологічні зразки крові чи сечі для лабораторних досліджень, а визначив стан сп`яніння із застосуванням приладу «Drager». Поряд із цим, відповідно до вимог п. 8-9, 10 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, у медичному закладі відібрання біологічних зразків для проведення лабораторного дослідження з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння є обов`язковим.
Крім того, в апеляційній скарзі звертає увагу на те, що відеозапис не підтверджує наявність у водія ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, його поведінка спокійна та адекватна, вимоги працівників поліції він виконує без будь-яких заперечень.
Адвокат вказує на те, що працівниками медичного закладу не запропоновано ОСОБА_1 надати зразки біологічного дослідження (сечу, кров, слину) для проведення лабораторного аналізу з метою встановлення стану сп`яніння. Таким чином, за відсутності беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 був згідний з результатами огляду, скаржник вважає, що в даному випадку не дотримано приписів чинного законодавства, у зв`язку з чим ОСОБА_1 не може вважатися таким, що пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку. 
Належним чином повідомлений ОСОБА_1 та його захисники - адвокати Покутній О.М., Коломієць С.С. в судове засідання, призначені на 27.04.2026, 25.05.2026 не з`явились.
25.05.2026 адвокат Коломієць С.С., діючи від імені ОСОБА_1 , подав до канцелярії Київського апеляційного суду заяву про відкладення судового засідання у зв`язку із перебуванням ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні. 
Згідно з ч. 1 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 44, ст. 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, ч. 3 ст. 178, ст. 185, 185-1, ст. 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.
Таким чином, враховуючи положення ст. 268 та ст. 277-2 КУпАП у разі належного повідомлення про дату, час та місце слухання справи, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не є обов`язковою.
При цьому, апеляційний суд приймає до уваги, що це не перша неявка ОСОБА_1 та його представників у судове засідання. Так, судові засідання, призначені Київським апеляційним судом на 09.03.2026, 27.04.2026 року були відкладені у зв`язку із неявкою ОСОБА_1 та поданими ним клопотаннями про неможливість з`явитися до суду за станом здоров'я.
Враховуючи відсутність доказів про поважність причин неявки захисників ОСОБА_2 - адвокатів Покутнього О.М. та Коломійця С.С., суд апеляційної інстанції вважав за можливе провести розгляд справи за відсутності  ОСОБА_1 та його захисників.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Ст. 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Також ст. 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Постанова судді суду першої інстанції не відповідає зазначеним вище вимогам.
Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду не достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, не ґрунтується на наявних у справі доказах.
Так, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Крім того, п.2.9А Правил дорожнього руху України передбачає заборону водієві керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до протоколу про адміністративне серії ЕПР 1 № 449014 від 10 вересня 2025 року, водій ОСОБА_1 09 вересня 2025 року о 23:20 год. у м. Києві на вул. Гетьмана Павла Скоропадського, керував транспортним засобом «BMW X1», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння було проведено на місці зупинки за допомогою приладу «Drager», відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено позитивну пробу на стан алкогольного сп`яніння з кількісним показником 1.02 проміле, також огляду на стан сп`яніння проводився у лікаря-нарколога КНП «Київської міської наркотичної клінічної лікарні «Соціотерапія», відповідно висновку № 004482 від 10 вересня 2025 року ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння з кількісним показником 0,90 проміле. 
Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, огляд ОСОБА_1  проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд проведено за допомогою приладу Drager Alcotest 6820 прилад № АRJL 0299. Результат огляду на стан сп`яніння: проба позитивна 1,02‰.
ОСОБА_1 відмовився від підпису акту, що підтверджується відповідним записом на акті, складеним інспектором 2 взводу 1 роти 2 батальйону полку 1 УПП у м. Києві, лейтенантом поліції Городничим М.С. 
Згідно з роздруківкою приладу Drager Alcotest 6820 прилад № АRJL 0299, наявною в матеріалах справи, за результатами проведеного огляду на стан сп`яніння, у  ОСОБА_1 вміст алкоголю в кількості 1,02‰.
З протоколу про адміністративне серії ЕПР 1 № 449014 від 10 вересня 2025 року та наявного в матеріалах справи відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не погодився з результатом проведеного огляду на місці зупинки за допомогою приладу «Drager» та був доставлений працівниками поліції для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння до медичного закладу КНП «Київської міської наркотичної клінічної лікарні «Соціотерапія», відповідно висновку № 004482 якої від 10 вересня 2025 року ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння з кількісним показником 0,90 проміле.
Приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що вина ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Однак апеляційний суд вважає, що вищенаведені докази не можна вважати такими, що доводять вину ОСОБА_1 , виходячи з наступного.
Положеннями КУпАП встановлено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч. 2-5 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/2758 ( далі - Інструкція).
Відповідно до пункту 8 розділу ІІІ Інструкції в редакції Наказу Міністерства внутрішніх справ №338/825 від 16.05.2025, огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів, тестів (скринінгових лабораторних досліджень) на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є проведення підтверджуючого дослідження - газорідинної хроматографії з полум`яно-іонізаційним детектором для визначення концентрації алкоголю у крові та сечі та газової (рідинної) хромато-мас-спектрометрїї на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи.
Відповідно до п. 14 Інструкції, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.
Відповідно до п. 15 Інструкції висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.
Відповідно до п. 21 Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Отже Інструкція чітко передбачає, що у разі у разі позитивного результату тесту обов`язковим є проведення підтверджуючого дослідження газорідинної хроматографії з полум`яно-іонізаційним детектором для визначення концентрації алкоголю у крові та сечі згідно з Інструкцією.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 не погодився з результатом проведеного поліцейським огляду з використанням спеціальних технічних засобів, а тому його огляд проводився в закладі охорони здоров`я - КМНКЛ "Соціотерапія" лікарем-наркологом Борисовим А.О .
Відповідно до Висновку № 004482 від 10 вересня 2025 року ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння з кількісним показником 0,90 проміле.
Судом встановлено, що огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 проводився в закладі охорони здоров`я із застосуванням спеціального технічного засобу, який показав позитивний результат тесту.
Разом з тим, підтверджуюче дослідження - газорідинна хроматографія з полум`яно-іонізаційним детектором для визначення концентрації алкоголю у крові та сечі, яке станом на час виявлення даного правопорушення в даному випадку було обов`язковим, проведено не було.
За таких підстав, оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд вважає слушними доводи апеляційної скарги в тій частині, що висновок щодо результату медичного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння був складений з порушенням вимог Інструкції, в тому вважається недійсним.
Таким чином, матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому на думку апеляційного суду справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).
Тобто, у даному випадку працівниками поліції в порушення вимог 255 КУпАП України не виконано обов`язок щодо збирання доказів, не надано належних і допустимих доказів наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в свою чергу не дає можливості з достатністю встановити його винність у вчиненні адміністративного правопорушення.
Крім того, протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 449014 від 10 вересня 2025 року не може бути визнаний належним доказом по даній справі у розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумніви.
Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Враховуючи вищенаведене та застосовуючи закріплений в ст. 62 Конституції України принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь, - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена.
Як визначено пунктом 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.
З урахуванням наведеного апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова Голосіївського районного суду м. Києва від 08 січня 2026 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасуванню, а провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП - закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Покутнього Олександра Миколайовича задовольнити.
Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 08 січня 2026 року, що прийнята за результатами розгляду матеріалів про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати та прийняти нову постанову.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя
Київського апеляційного суду Д.О.Таргоній