Справа № 699/1599/25
Номер провадження № 2/699/314/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2026 	м. Корсунь-Шевченківський	

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі головуючого судді Мельника А. В., за участю секретаря судового засідання Таран О. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою (далі - ДТП).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 22.12.2022 року о 16:00 год. відповідач ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки Volkswagen Golf д.н.з НОМЕР_1 в м. Корсунь-Шевченківський по вул. Ярослава Мудрого, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не надала переваги в русі їй як пішоходу, внаслідок чого скоїла наїзд на неї, що призвело до отримання нею легких тілесних ушкоджень у вигляді синців, подряпин, саден обличчя та пошкодження її майна. У зв`язку з аварією та отриманням такої травми обличчя, вона перенесла сильний емоційний стрес. Також знівечення обличчя призвело до тривалого відкладення її нормального життя.
Постановою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 15.03.2023 року відповідача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн. 
Ураховуючи викладене, позивач просила суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 7 000,00 грн на відшкодування матеріальної шкоди та 80 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди. 
Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 01.12.2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. 
05.02.2026 року від представника відповідача адвоката Перебийніс С. В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона зазначає, що відповідач вважає, що ОСОБА_1 не довела факту понесення нею матеріальних витрат на лікування синців, подряпин та саден обличчя, які вона отримала 22.12.2022 року в результаті ДТП. Також з позовної заяви не вбачається, що позивач зверталася до спеціаліста - психолога з проханням щодо підтвердження дійсного існування та ступеню тяжкості моральних страждань. 
На підставі викладеного, просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
Заявниця у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. 
Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судових засідань повідомлялася у встановленому законом порядку. Представник відповідача адвокат Перебийніс С. В. подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги не визнає. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, встановив такі обставини.
22.12.2022 року о 16:00 год. відповідач ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки Volkswagen Golf д.н.з НОМЕР_1 в м. Корсунь-Шевченківський по вул. Ярослава Мудрого, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не надала переваги в русі пішоходу ОСОБА_1 , внаслідок чого скоїла наїзд на неї, що призвело до отримання потерпілою легких тілесних ушкоджень у вигляді синців, подряпин та саден обличчя та пошкодження її майна. 
Згідно з висновком спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи від 23.12.2022 року № 05-11-01/163 ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді синця лівої гомілки, саден обличчя, які утворилися від дії тупого (-их) твердого (-их) предмету (-ів), не спричиняють короткочасного розладу здоров`я і по цій ознаці відносяться до легких тілесних ушкоджень. Виявлені тілесні ушкодження могли утворитися в строк, вказаний обстежуваною (а.с. 9).
Постановою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 15.03.2023 року відповідача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (а.с. 16). 
Відповідно до консультативного висновку лікаря ОСОБА_3 від 19.05.2023 року пацієнту ОСОБА_1 встановлено діагноз посттравматична пігментація шкіри правої щоки і зовнішнього кута правого ока та рекомендовано пройти курс процедур Q-switch Nd:YAG лазеру по видаленню (а.с. 5).
Згідно з актом надання послуг № 000112333 від 05.05.2023 року ОСОБА_1 проведено лазерне видалення татуювань вартістю 800,00 грн (а.с. 8).
19.05.2023 року та 06.10.2023 року ОСОБА_1 проведено лазерне видалення татуювань вартістю по 1 600,00 грн кожне, що підтверджується актами надання послуг
№ 000112770, № 000117093 та квитанціями (а.с. 7). 
При вирішенні спору суд застосовує такі норми законодавства.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
У частині першій статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
Відповідно до пункту 3 частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Згідно з частинами першою - третьою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. 
Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). 
Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Положеннями статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. 
Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. 
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).
Особливістю відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, є те, що володілець небезпечного об`єкта зобов`язаний відшкодувати шкоду незалежно від його вини.
Отже, відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, має свої межі, за якими відповідальність виключається. До них належать непереборна сила та умисел потерпілого.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 263 ЦК України непереборною силою визнається надзвичайна або невідворотна за таких умов подія.
Непереборна сила - це подія, об`єктивно невідворотна за певних умов не тільки для цього заподіювача шкоди, а й для інших осіб при досягнутому рівні розвитку науки і техніки; надзвичайна подія, яка не може бути передбачена заподіювачем шкоди; завжди зовнішня подія по відношенню до діяльності заподіювача шкоди.
Під умислом потерпілого необхідно розуміти усвідомлене бажання особи заподіяти шкоду. При цьому особа повинна розуміти значення своїх дій та мати змогу керувати ними.
Обов`язок доведення умислу потерпілого або наявності непереборної сили законом покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція винуватості заподіювача шкоди.
Відповідачем не доведено, що дорожньо-транспортна пригода трапилася внаслідок умислу потерпілого або непереборної сили, а тому відповідальність володільця джерела підвищеної небезпеки за встановлених судами обставин не виключається. Навпаки, недоведення протилежного відповідачем та не встановлення судом окреслених винятків свідчить про існування безумовного обов`язку безпосереднього заподіювача шкоди відшкодувати її потерпілому у повному обсязі.
Зазначені правові висновки сформульовані у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21.04.2021 року у справі № 336/2892/18 (провадження № 61-15830св19).
Судом установлено, що внаслідок ДТП, яка сталась 22.12.2022 року з вини водія ОСОБА_2 , позивач ОСОБА_1 отримала легкі тілесні ушкодження.
При дослідженні наданих позивачем доказів на підтвердження завданої їй матеріальної шкоди в розмірі 7 000,00 грн, судом установлено наявність трьох актів надання послуг на загальну суму 4 000,00 грн та двох чеків з оплати наданих послуг на загальну суму 3 200,00 грн. Разом з цим, акт надання послуг № 000112333 від 05.05.2023 року на суму 800,00 грн виданий за 14 днів до висновку лікаря, який рекомендує пройти лазерні процедури, та в усіх актах нанання послуг зазначено, що виконавцем були надані послуги з лазерного видалення татуювань.
Отже, позивачем не надано доказів того, що витрати в розмірі 3 200,00 грн на лазерне видалення татуювань пов`язані з її лікуванням внаслідок ДТП. 
При цьому в результаті ДТП позивачу спричинені тілесні ушкодження, що є беззаперечно як фізичною, так і моральною травмою.
Оцінюючи у сукупності пояснення позивача, висновок спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи, обсяг та тяжкість тілесних ушкоджень у позивача, суд дійшов висновку, що в результаті ДТП ОСОБА_1 безумовно зазнала фізичних та моральних страждань, адже отримала тілесні ушкодження. 
Проте щодо заявленого позивачем розміру моральної шкоди суд вважає його завищеним, незважаючи на те, що, безсумнівно, факт наїзду на пішохода, який не порушував правила дорожнього руху, визнається судом як доведеність факту заподіяння моральної шкоди.
З урахуванням вимог розумності і справедливості суд, у даному випадку, приходить до висновку, що даним критеріям буде відповідати розмір моральної шкоди, який дорівнює розміру мінімального прожиткового мінімуму, який діяв на час ДТП, тобто
2 684,00 грн.
Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено в частині другій статті 77 ЦПК України.
У частині першій статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частини перша, п`ята статті 263 ЦПК України).
З огляду на викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти, обставини та відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність визначених законом підстав для часткового задоволення позову, шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 684,00 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої ДТП.
Статтею 141 ЦПК України встановлено порядок розподілу судових витрат між сторонами.
Відповідно до положень частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду з позовною заявою позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн, що підтверджується квитанцією від 10.10.2025 року.
У зв`язку з частковим задоволенням позову (3,08 %), на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 37,30 грн.
На підставі статей 11, 22, 23, 1166, 1167, 1187 ЦК України та керуючись статтями 12, 13, 76, 77, 81, 141, 263-265, 272-274, 279, 354 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 2 684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок).
В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 37,30 грн (тридцять сім гривень тридцять копійок).
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Відомості щодо учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: 
АДРЕСА_1 ; засоби зв`язку: тел. НОМЕР_2 , інші дані суду не відомі.

Відповідач: ОСОБА_2 , проживає за адресою: 
АДРЕСА_2 ; засоби зв`язку: тел. НОМЕР_3 , інші дані суду не відомі.

Суддя	Мельник А.В.