Справа № 192/1556/25 
Провадження № 3/192/15/26 
ПОСТАНОВА
Іменем України
15 травня 2026 року 

Суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Ковальчук Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Солоному Дніпровського району Дніпропетровської області справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановила:

До суду від відділення поліції № 1 Дніпровського районного управління поліції № 1 ГУНП в Дніпропетровській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У судове ні ОСОБА_1 , ні його захисник Ревунков В.М., не з`явились. Захисник подав клопотання, у якому просить розгляд справи відкласти у зв`язку з його зайнятістю в іншій цивільній справі 182/4871/25, яка перебуває на розгляді Нікопольського міськрайонного суду, на інший день.
Суд зазначає, що захисник вже неодноразово подавав заяви та клопотання про відкладання розгляду справи, зокрема, 16 березня 2026 року, 26 березня 2026 року та, відповідно, 15 травня 2026 року.
Суд звертає увагу, що у заяві від 16 березня 2026 року захисник посилався на розгляд справи № 180/277/26, яка перебуває на розгляді Марганецького міського суду та яка призначена на 16.03.2026 о 09 год 30 хв, тоді як у Солонянському районному суді Дніпропетровської області справа була призначена до розгляду на 16.03.2026 о 09 год 00 хв.
У заяві від 26 березня 2026 року захисник посилався на розгляд справи № 760/28968/25, яка перебуває на розгляді Подільського районного суду м. Києва. Доказів цього захисник суду не надав.
У заяві від 15 травня 2026 року захисник посилався на розгляд справи № 182/4871/25, яка перебуває на розгляді Нікопольського міськрайонного суду та яка призначена на 15.05.2026 о 09 год 00 хв, тоді як у Солонянському районному суді Дніпропетровської області справа була призначена до розгляду на 15.05.2026 о 08 год 20 хв.
Суд також звертає увагу, що Солонянським районним судом Дніпропетровської області було задоволено заяву про проведення судових засідань за його участю в режимі відеоконференції.
Враховуючи наведені обставини, а також те, що в даному разі явка особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у судове засідання не є обов`язковою, з огляду на правила, встановлені статтею 268 КУпАП, суддя дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання захисника про відкладення розгляду справи, призначеного на 15 травня 2026 року о 08 год 20 хв.
Судом встановлено, що 10 червня 2025 року близько 09 год 55 хв на 440 км автошляху Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя був зупинений автомобіль ВАЗ-21124, д.н. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, на законну вимогу працівника поліції пройти медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатору Драгер-0685 погодився. Тест № 766, результат тесту 0,46 проміле. 
Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Суд зазначає, що відповідно п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
За приписами п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення підтверджується такими доказами:
протоколом про адміністративне правопорушення від 10.06.2025 серії ЕПР1 № 357286, у якому викладені обставини вчинення адміністративного правопорушення, який ОСОБА_1 підписав;
роздруківкою результату тесту на стан сп`яніння (тест № 729, результат тесту 0,46 ‰);
актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;
письмовим поясненням ОСОБА_1 , за змістом якого 10 червня 2025 року він керував автомобілем ВАЗ 21124, д.н. НОМЕР_1 , їхав для виконання бойового завдання, був зупинений працівниками поліції, в ході перевірки документів працівники поліції почули від нього запах алкоголю з порожнини рота; на законну вимогу працівника поліції пройти медичний огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці та допомогою газоаналізатору Драгер погодився, результат тесту 0,46 ‰, за кермо зранку не збирався сідати, так як немає другого водія, довелось виконувати бойове завдання;
рапортом поліцейського СРПП ВП № 1 Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області Міхалка А., за змістом якого був 10.06.2025 близько 09 год 55 хв був зупинений автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння;
відеозаписом, яким зафіксовано проходження ОСОБА_1 медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням газоаналізатору Драгер, встановлення факту, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та згоду ОСОБА_1 з порушенням. 
Доказів того, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності суду не надано.
Суд зазначає, що у рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати дійшов висновку про те, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.
З огляду на викладені обставини та приписи законодавства, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена поза розумним сумнівом і тому він підлягає притягненню до адміністративної відповідальності.
За змістом ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).
Зважаючи на викладені обставини, суд доходить висновку, що до ОСОБА_1 потрібно застосувати адміністративне стягнення, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Таке адміністративне стягнення відповідатиме вимогам ст.ст. 23, 33 КУпАП та буде необхідним і достатнім для виховання особи та запобігання вчиненню нових правопорушень. 
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно із п. 5 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на день розгляду справи становить 665,60 грн.
Керуючись ст.ст. 40-1, ч. 1 ст. 130 КУпАП,

постановила:

ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накласти на  ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути із ОСОБА_1  судовий збір на користь держави у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Солонянський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя Н.В. Ковальчук