ОЧАКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ	

Справа № 483/562/26
Провадження № 2/483/594/2026
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України
06 липня 2026 року м. Очаків
Очаківський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:
головуючого – судді Рак Л.М.,
за участю секретаря Гречки С.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,–
В С Т А Н О В И В :

12 травня 2026 року товариство з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» (далі – ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН») звернулося до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 29 травня 2019 року між ТОВ «ФК «ВЕРОНА» та  ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту (оферта) № 1374448, що був укладений в електронному вигляді та підписаний за допомогою електронного підпису, який був відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора та надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір,  ОСОБА_1 підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання договору. Згідно з умовами кредитного договору, товариство надає клієнту фінансовий кредит в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування кредитом, у порядку та на умовах визначених договором на наступних умовах: сума виданого кредиту – 3600 грн.; дата надання кредиту – 29 травня 2019 року; строк кредиту – 29 днів; валюта кредиту – UAH; відсоткова ставка 1,9 % (процентів) на добу, позика надається у безготівковій формі шляхом перерахування відповідних грошових коштів на рахунок банківської платіжної картки позичальника протягом 3 банківських днів з дати підписання договору. Відповідно до інформаційної довідки від 29 травня 2019 року на картковий рахунок  ОСОБА_1 було перераховано кредитні кошти в сумі 3600 грн. за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 , що в свою чергу є доказом видачі кредитних коштів. Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором, станом на 20 лютого 2026 року загальний розмір заборгованості за вказаним кредитним договором становить 92246 грн. 40 коп., з яких: 3600 грн. – прострочена заборгованість за сумою кредиту; 88646 грн. 40 коп. – прострочена заборгованість за відсотками. 01 грудня 2023 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕРОНА» та ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» укладено договір відступлення права вимоги № 1-01/12/2023 відповідно до умов якого первісний кредитор відступив до ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, в тому числі право вимоги за договором про надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту (оферта) № 1374448 від 29 травня 2019 року, укладеним з ОСОБА_1 , у зв`язку з чим ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» набуло право грошової вимоги до відповідача. Посилаючись на викладене, представник позивача просив стягнути з ОСОБА_1 за договором про надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту (оферта) № 137448 від 29 травня 2019 року заборгованість в розмірі 92246 грн. 40 коп. та судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. Крім того, представником позивача 30 червня 2026 року надано до суду заяву, в якій позивач просив стягнути з відповідача на його користь позивача витрати на професійну правову допомогу у розмірі 13000 грн.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Представник позивача в позовній заяві зазначив, розгляд справи просить здійснити за відсутності представника позивача, а також, що в разі неявки відповідача просить ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів.
Відповідач, до суду викликався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, а тому в силу ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи (а.с. 43).
Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Крім того, враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу.
Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд дійшов такого.
Судом встановлено, що 29 травня 2019 року між ТОВ «ФК «ВЕРОНА» та  ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту (оферта) № 1374448, що був укладений в електронному вигляді та підписаний за допомогою електронного підпису, який був відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора та надісланий на номер мобільного телефону відповідача (а.с. 7-11).
Відповідно до п. 1.1, 1.2 договору позикодавець зобов`язується надати позичальникові грошові кошти у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, на умовах терміновості, повернення та платності, в національній валюті України – гривні у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму грошових коштів (сума позики) та сплатити проценти за користування позикою у розмірі та порядку, встановлених договором. Загальний розмір наданої позики складає 3600 грн.
Згідно з п. 1.3 строк, на який, надається позика, складає 29 календарних днів з моменту підписання договору та перерахування коштів позичальнику, а саме з 29 травня 2019 року по 26 червня 2019 року, включно.
Відповідно до п. 1.4 договору, проценти за користування позикою нараховуються на суму позики, а у разі часткового погашення – на не погашену частину, та встановлюються в розмірі 1,90 % від суми позики в день, що на рік становить (реальна річна процентна ставка становить) 693,5 % від суми позики. Тип процентної ставки – фіксована.
Згідно з п. 1.5 договору загальна вартість позики становить 5583 грн. 60 коп.
Відповідно до п. 3.3 договору позичальник сплачує позикодавцю проценти за користування позикою за фактичну кількість календарних днів користування грошовими коштами, визначених договором, але не більше строку, на який надається позика.
Пунктом 4.1 договору визначено, позичальник зобов`язується повернути суму отриманої позики та сплатити нараховані проценти за користування позикою у строки визначені в графіку платежів, не пізніше останнього дня користування позикою.
Відповідно до п. 9.1, договору, цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін (у разі наявності) з урахуванням особливостей, визначених частиною 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», а саме: з моменту одержання позикодавцем на його пропозицію укласти цей електронний договір (оферту) відповіді позичальника про прийняття (акцепт) цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті, та переказу суми позики на рахунок банківської платіжної картки позичальника. Цей договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Цей електронний Договір, відповідно до п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. 
Згідно з п. 9.2 договору строк дії цього договору складає 29 днів, починає свій перебіг у момент, визначений у п. 9.1 цього договору та закінчується 26 червня 2019 року.
Відповідно до п 9.3. договору, закінчення строку дії Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору. 
Пунктом 9.4 договору визначено, що продовження дії договору (пролонгація) можливе за умови, якщо позичальник повністю сплатив нараховані проценти за весь строк користування позикою не пізніше останнього дня цього строку. Сторони дійшли згоди, що сплата позичальником нарахованих процентів у повному обсязі є його згодою на автоматичну пролонгацію договору на тих самих умовах на наступні 10 календарних днів без необхідності укладання сторонами додаткової угоди. Кількість таких пролонгацій не обмежена.
Відповідно до п. 2.1, 2.2 договору позикодавець надає позичальнику позику у безготівковій формі шляхом перерахування відповідних грошових коштів на рахунок банківської платіжної картки Позичальника протягом 3 (трьох) банківських днів з дати підписання договору. Датою надання позики вважається день списання грошових коштів з поточного рахунку позикодавця на рахунок банківської платіжної картки позичальника. З моменту списання грошових коштів у розмірі наданої позики на користь позичальника за вказаними ним реквізитами сторони підтверджують, що позикодавець виконав свої обов`язки за договором. Ненадання позичальником реквізитів рахунку банківської платіжної картки (надання реквізитів з помилками) чи ухилення іншим способом від отримання позики звільняє позикодавця від відповідальності за порушення зобов`язання, передбаченого пунктами 1.1-1.3 цього договору.
Також сторонами кредитного договору погоджено графік платежів, в якому зазначено, що датою повернення кредиту є 26 червня 2019 року, сума кредиту 3600 грн., відсотки 1983 грн. 60 коп., загальна вартість позики 5583 грн. 60 коп. (зв. бік а.с. 7).
Договір з графіком платежів підписано електронним підписом позичальника (а.с. 11).
Згідно з довідкою про ідентифікацію, підписаною директором ТОВ «ФК «ВЕРОНА», з яким укладено договір № 1374448 від 29 травня 2019 року, клієнт ОСОБА_1 ідентифікований ТОВ «ФК «ВЕРОНА» акцепт договору позичальником: здійснювалося в інформаційно-телекомунікаційній системі https://topcredit.ua/ (а.с. 13).
Листом директора ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» від 07 квітня 2026 року № 2026/ПО/25 підтверджено, що ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» надає послуги з переказу коштів у національній валюті., та 29 травня 2019 року було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта № НОМЕР_1 грошові кошти в розмірі 3600 грн. ID операції НОМЕР_2 (а.с. 19-20).
01 грудня 2023 року між ТОВ «ФК «ВЕРОНА» та ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» укладено договір відступлення права вимоги № 1-01/12/2023 відповідно до умов якого первісний кредитор відступив до ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, в тому числі право вимоги за договором про надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту (оферта) № 1374448 від 29 травня 2019 року, укладеним з ОСОБА_1 , у зв`язку з чим ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» набуло право грошової вимоги до відповідача (а.с. 14-17).
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №1-01/12/2023 від 01 грудня 2023 року ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 92246 грн. 40 коп., з яких: 3600 грн. – прострочена заборгованість за сумою кредиту; 88646 грн. 40 коп. – прострочена заборгованість за процентами (а.с. 16).
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, за договором відступлення права вимоги за кредитним договором, укладеним між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВЕРОНА» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «ФК «АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН».
Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України та відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ст..ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст. 639 ЦК України).
Нормою статті 639 ЦК України визначено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч.ч. 1-2, 4 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.
Пунктами 5-7 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором – дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Електронний правочин – дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.
За змістом статті 12 цього Закону, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно зі ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Отже, позивачем доведено факт перерахування грошових коштів у сумі 3600 грн. на рахунок відповідача, який вчасно не повернув грошові кошти та порушив умови договору.
Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення заборгованості за тілом позики є обґрунтованими.
Щодо заявлених вимог про стягнення з відповідача заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами, суд зазначає наступне.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02 жовтня 2020 року у справі №911/19/19 вказано, що суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивач здійснив неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань.
Так, ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. 
У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Отже, припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі відсутності іншої домовленості сторін.
При цьому, згідно з п. 9.2 договору строк дії цього договору складає 29 днів, починає свій перебіг у момент, визначений у п. 9.1 цього договору та закінчується 26 червня 2019 року.
Відповідно до п. 9.3. договору, закінчення строку дії Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору. 
Пунктом 9.4 договору визначено, що продовження дії договору (пролонгація) можливе за умови, якщо позичальник повністю сплатив нараховані проценти за весь строк користування позикою не пізніше останнього дня цього строку. Сторони дійшли згоди, що сплата позичальником нарахованих процентів у повному обсязі є його згодою на автоматичну пролонгацію договору на тих самих умовах на наступні 10 календарних днів без необхідності укладання сторонами додаткової угоди. Кількість таких пролонгацій не обмежена.
Разом з тим, матеріали справи не містять доказів продовження дії договору (пролонгації), а також, що позичальник повністю сплатив нараховані проценти за весь строк користування позикою не пізніше останнього дня цього строку для можливості продовження дії договору (пролонгації).
Умовами договору позики передбачено, що кредит надається строком на 29 днів і позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю суму кредиту та проценти за користування кредитом до 26 червня 2019 року включно.
Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.
Оскільки зі спливом строку, на який була надана позика та відсутністю доказів продовження дії договору (пролонгації), припинилося право нараховувати проценти за договором позики, то після 26 червня 2019 року ТОВ «ФК «ВЕРОНА» не мала законних підстав нараховувати відсотки, передбачені договором про надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту (оферта) № 1374448 від 29 травня 2019 року. 
За таких обставин, у суду відсутні підстави для стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом після завершення строку дії договору позики, тобто після 26 червня 2019 року.
Враховуючи, що ОСОБА_1 до теперішнього часу кредитні кошти не повернув, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню відсотки за користування кредитом, з розрахунку 1,90% на день (як передбачено договором позики), в межах строку кредитування, який становить 29 днів (з 29 травня 2019 року по 26 червня 2019 року) у розмірі 1983 грн. 60 коп. (3600 х 1,99% х 29), а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за тілом кредиту у розмірі – 3600 грн. та заборгованість за відсотками у розмірі – 1983 грн. 60 коп., а всього 5583 грн. 60 коп. 
Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову – на відповідача; 2) у разі відмови в позові – на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 3 ст. ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Оскільки позов підлягає частковому задоволенню на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 161 грн. 15 коп. 
Вирішуючи питання про стягнення витрат на оплату витрат на правничу правову допомогу в сумі 13000 грн. суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч. 3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
За приписами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та таке ін., документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування (правовий висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги – домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу під час розгляду даної справи, представником позивача надано договір № 09/07/2025 про надання правової допомоги від 09 липня 2025 року укладеного між ТОВ «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» та адвокатом Пархомчуком С.В., додаткову угоду № 1 від 20 січня 2026 року до договору про надання правової допомоги № 09/07/2025 від 09 липня 2025 року (а.с. 21-24), акт про отримання правової допомоги від 23 червня 2026 року, рахунок (а.с. 52, 54). 
Приймаючи рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує також позицію Верховного суду, який неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23.01.2014 (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).
Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, значення спору для сторони, витрачений адвокатом час, та є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (аналогічні висновки наведені у постановах Верховного Суду від 02.10.2019 № 211/3113/16-ц, від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18, від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19, від 06.11.2020 у справі № 760/11145/18, від 12.05.2021 у справі № 873/79/20 та від 23.01.2023 у справі № 755/2587/17).
Враховуючи часткове задоволення позову, суд дійшов висновку про те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить: 5000 грн., саме такий розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає критеріям, визначеним ч. 4 ст. 137 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд –

В И Р І Ш И В :

Цивільний позов товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, – задовольнити частково.

Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН», ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 44002941, місцезнаходження: 01042, м. Київ, вул. Саперне поле, буд. 12, інше нежитлове приміщення 1008, в рахунок заборгованості за договором про надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту (оферта) № 1374448 від 29 травня 2019 року – 5583 (п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят три) гривні 60 копійок, з яких: 3600 грн. – прострочена заборгованість за сумою кредиту; 1983 грн. 60 коп. – прострочена заборгованість за процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АЙКОН ДЕБТ КОЛЛЕКШН», ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 44002941, місцезнаходження: 01042, м. Київ, вул. Саперне поле, буд. 12, інше нежитлове приміщення 1008, - 161 грн. 15 коп. в рахунок сплаченого судового збору та 5000 грн. в рахунок витрат на професійну правову допомогу, а всього 5161 (п`ять тисяч сто шістдесят одну) гривню 15 копійок.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення є заочним і може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідач, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених вище строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: