Справа № 367/14003/25
Провадження №2/367/2907/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

22 червня 2026 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
головуючого судді Шестопалової Я.В.,
при секретарі судових засідань Пронченко О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпінь цивільну справу за позовом Державного податкового університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_1 (далі – Відповідач) про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно свідоцтва про право власності, виданим на підставі рішення виконкому Ірпінської міської ради № 117/2 від 10.07.2007 за Національним університетом державної податкової служби України зареєстроване право державної власності на 156-ти квартирний житловий будинок з вбудовано-прибудованими приміщеннями магазина та кафетерію за адресою: АДРЕСА_1 . 
Станом на сьогодні правонаступником Національного університету державної податкової служби України є Державний податковий університет (далі - Позивач), що підтверджується наступним: розпорядженням Кабінету Міністрів України Про перетворення Національної академії державної податкової служби в Національний університет державної податкової служби» №472-р від 23.08.2006; розпорядженням Кабінету Міністрів України №1184-р від 11.11.2015 «Про утворення Університету державної фіскальної служби України»; Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 № 1202-р «Про утворення Державного податкового університету» та наказу Міністерства фінансів України від 01.11.2021 № 574 «Деякі питання утворення Державного податкового університету», Університет державної фіскальної служби- України (код ЄРДПОУ 40233365) припиняється в результаті реорганізації шляхом приєднання до Державного податкового університету (код ЄДРПОУ 44550814). Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 № 796 «Про затвердження, переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами системи освіти, що належать до державної та комунальної форми власності», та наказу Міністерства освіти і науки України, Міністерства економіки України і Міністерства фінансів України від 23.07.2010 № 736/902/758 «Про затвердження порядків надання платних послуг державними та комунальними навчальними закладами», Державний податковий університет має право надавати платні послуги з облаштування та утримання будинків, що перебувають на балансі Університету для громадян, які в них проживають. На підставі цих нормативно-правових актів, наказами Державного податкового університету від 15.12.2023 № 1690 та від 26.08.2024 № 1102 були затверджені кошториси та калькуляції вартості житлово-комунальних послуг, у тому числі для будинку по АДРЕСА_1 . Відповідно до розрахунків служби бухгалтерського обліку та звітності Університету, заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги: з утримання та облаштування прибудинкової території борг складає 5108,58 грн.; за відшкодування електропостачання 30631,39 грн.; комунальні послуги з опалення 7425,57 грн.; послуг з утилізації ТПВ наданих ДПУ 324,80 грн.
У зв`язку з вищевикладеним просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного податкового університету борг за житлово-комунальні послуги в сумі 43 490 грн. 34коп.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 19 січня 2025 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
В судове засідання представник позивача Берестень В.В. не з`явився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив розгляд справи проводити за відсутності представника університету, позовні вимоги підтримує.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлений, що підтверджується зворотніми повідомленням про вручення поштової кореспонденції, а також оголошенням на сайті «Судова влада України», а тому суд вважає за можливе розглянути справу без його участі та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України).
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, вивчивши обґрунтування представника позивача, заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності, виданим на підставі рішення виконкому Ірпінської міської ради № 117/2 від 10.07.2007 за Національним університетом державної податкової служби України зареєстроване право державної власності на 156-ти квартирний житловий будинок з вбудовано-прибудованими приміщеннями магазина та кафетерію за адресою: АДРЕСА_1 .
Станом на сьогодні правонаступником Національного університету державної податкової служби України є Державний податковий університет (далі - Позивач), що підтверджується наступним: розпорядженням Кабінету Міністрів України Про перетворення Національної академії державної податкової служби в Національний університет державної податкової служби» №472-р від 23.08.2006; розпорядженням Кабінету Міністрів України №1184-р від 11.11.2015 «Про утворення Університету державної фіскальної служби України»; Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 № 1202-р «Про утворення Державного податкового університету» та наказу Міністерства фінансів України від 01.11.2021 № 574 «Деякі питання утворення Державного податкового університету», Університет державної фіскальної служби- України (код ЄРДПОУ 40233365) припиняється в результаті реорганізації шляхом приєднання до Державного податкового університету (код ЄДРПОУ 44550814).
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №273829491 від 08.09.2021 р. власником квартири АДРЕСА_2 є відповідач, який отримує житлово-комунальні послуги. Договорів щодо відшкодування витрат з надання послуг з постачання та розподіл електричної енергії, управління багатоквартирним будинком (утримання будинку та прибудинкової території), центрального опалення, вивезення твердих побутових відходів між Відповідачем та Позивачем не укладалось.
Згідно пп. 1.1. п. І Загальних положень Статуту Державного податкового університету від 07.03.2023 №118 - Державний податковий університет - автономний та самоврядний заклад вищої освіти, який є державною установою, фінансується за кошти державного бюджету і належить до сфери управління Міністерства фінансів України.
Відповідно до пп.61 п. 7 Постанови Кабінету міністрів України від 27.08.2010 №796 «Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися закладами освіти, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної та комунальної форми власності» , у сфері житлово-комунальних послуг передбачено надання закладами освіти комунальних послуг користувачам, які приватизували приміщення та будівлі, що перебувають на балансі цих закладів освіти.
Між позивачем та Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Київські регіональні електромережі" і Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія», щорічно укладаються договори про закупівлю послуг з розподілу електричної енергії та закупівлю електричної енергії у необхідній для функціювання Університету кількості кВТ/год. Серед переліку таких об`єктів наявна адреса: вул. Північна, 79-Б, м. Ірпінь.
Відповідач не здійснював укладання договорів з ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі" і ТОВ «Київська обласна енергопостачальна компанія», проте дані послуги фактично надаються. Тому поки Відповідач не укладе договір з ПАТ «Київобленерго», Відповідач зобов`язаний відшкодовувати надані послуги з енергопостачання позивачу.
Відповідач продовжував фактично користуватися електричною енергією, що постачалася Університетом до житлового приміщення, без укладення письмового договору. При цьому будь-яких дій, спрямованих на припинення користування або відключення житлового приміщення від електропостачання, з боку Відповідача не вчинялося. Станом на зараз між Позивачем та Відповідачем договір про відшкодування послуг з електропостачання не укладався, проте дані послуги фактично надаються. Таким чином, незалежно від відсутності письмового договору; сам факт споживання електроенергії підтверджує наявність фактичних зобов`язальних правовідносин у сфері надання комунальних послуг та створює для Відповідача обов`язок здійснювати оплату за фактично отриману послугу. 
Оскільки Позивач є власником будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , він не отримує прибутку з надання послуг електропостачання, а лише відшкодовує кошти за надану електроенергію. Таким чином, несплата Відповідачем коштів завдає матеріальної шкоди у вигляді втрати бюджетних коштів.
Згідно з даними бухгалтерського обліку, за адресою: АДРЕСА_4 , обліковується заборгованість за спожиту електроенергію за період з січня 2022 року по грудень 2024 року складає у розмірі 30 631,39 грн.
Відповідно пп.7 п.7 постанови Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 №796 «Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами системи освіти, що належать до державної та комунальної форм власності» надання на вимогу осіб, які проживають у спеціально облаштованих будинках і приміщеннях, що перебувають на балансі закладів освіти, послуг з облаштування та утримання будинків і приміщень, крім тих, що визначені підпунктом 5 цього пункту. Тобто Університет згідно кошторису надає послугу з утримання будинку.
Відповідно до статті 6 Закону України «Про ринок електричної енергії» № 2019-VIII державне регулювання діяльності на ринку електричної енергії здійснює Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг .
На підставі пункту 4 частини першої статті 17 Закону України «Про Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», комісія встановлює тарифи на послуги з передачі, розподілу електричної енергії, а також затверджує методики формування тарифів.
Відповідач продовжував фактично користуватися електричною енергією, що постачалася Університетом до житлового приміщення, без укладення нового письмового договору.
При цьому будь-яких дій, спрямованих на припинення користування або відключення житлового приміщення від електропостачання, з боку Відповідача не вчинялося.
Таким чином, незалежно від відсутності оновленого письмового договору, сам факт споживання електроенергії підтверджує наявність фактичних зобов`язальних правовідносин у сфері надання комунальних послуг та створює для Відповідача обов`язок здійснювати оплату за фактично отриману послугу.
Згідно розрахунку служби бухгалтерського обліку та звітності Університету комунальних послуг з утримання будинків та прибудинкових територій наданих Університетом, загальна заборгованість відповідача за період з січня 2022 року по грудень 2024 року складає 5108,58 грн. 
Згідно пп.7 п.2 ст. 6 Закону. України «Про житлово-комунальні послуги» Виконавцями комунальних послуг є: послуг з управління побутовими відходами - адміністратор послуги з управління побутовими відходами, а у разі його відсутності - визначений у встановленому законодавством порядку суб`єкт господарювання, який Здійснює збирання та перевезення побутових відходів.
Згідно ст. 25 Закону 2 Споживачі зобов`язані укласти договір про управління побутовими відходами з виконавцем послуги з управління побутовими відходами, визначеним у встановленому законодавством порядку.
Університет як управитель багатоквартирного будинку кожен рік заключає з підрядниками договори про надання послуг з вивезення твердих побутових відходів за державні кошти. 
Згідно п.1.1. Договору про надання послуг N? 2433102 від .22.03.2024 Виконавець зобов`язується надавати послуги з вивезення твердих побутових відходів (далі - Послуги), відповідно до умов цього Договору, а Замовник зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх вартість.
Згідно п.11 Договору 2, Обсяг надання послуг розраховується виконавцем на підставі норм, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 8 серпня 2023 р. № 835. Даний пункт в договорах змінювався в залежності від змін в законодавстві.
Позивач, як у правитель надавав та надає послугу з вивезення твердих побутових відходів за адресою АДРЕСА_1 , станом на сьогодні між Позивачем та Відповідачем відсутній договір по вище вказаній послузі.
Згідно розрахунку служби бухгалтерського обліку та звітності Університету за комунальні послуги з утилізації ТПВ наданих Університетом заборгованість з лютого 2024 року по рудень 2024 року складає 324,80грн.
Відповідно 6-1 до н.7 постанови Кабінету Міністрів України від 27.08.2010 №796 «Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами системи освіти, що належать до державної та комунальної форм власності» надання закладами освіти комунальних послуг користувачам, які приватизували приміщення та будівлі, що перебувають на балансі цих закладів освіти.
Згідно розрахунку служби бухгалтерського обліку та звітності Університету за комунальні послуги з утримання будинків та прибудинкових територій наданих Університетом заборгованість за період з січня 2022 року по грудень 2024 року складає 5 108,58 грн. 
Згідно розрахунку служби бухгалтерського обліку та звітності Університету комунальних послуг з опалення Університетом заборгованість за період з січня 2022 року по грудень 2024 року складає 7425,57грн 
Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII.
Відповідно до ст. 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком, яка включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для на дання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Хоч і ч. 1 ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 цього Закону споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. При цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Отже, згідно з наведеними законодавчими нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг саме по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, сформульованій у постановах від 14 листопада 2018 року у справі № 461/12597/15-ц, від 09 серпня 2019 року № 459/3958/15-ц).
Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Верховний Суд України у своїй постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 зазначив про те, що не дивлячись на те, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Разом з цим, такому праву споживача прямо відповідає його обов`язок щодо оплати житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц та від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16. 
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.
Системний аналіз положень ст. ст. 2, 9, 10, 189, 190 ЖК Української PCP дає підстави для висновку про те, що правовідносини, пов`язані з несвоєчасною оплатою житлово-комунальних послуг, за своєю правовою природою не є житловими.
З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги.
Водночас, стороною відповідача будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості та доказів щодо належного виконання грошових зобов`язань щодо сплати за надані житлово-комунальні послуги не надано, як і не надано власного розрахунку заборгованості у відповідності до тарифів.
Враховуючи той факт, що відповідач отримував житлово-комунальні послуги, не відмовлявся від їх одержання, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги в загальній сумі 43 490,34грн., з яких: з утримання та облаштування прибудинкової території борг складає 5108,58 грн.; за відшкодування електропостачання 30631,39 грн.; комунальні послуги з опалення 7425,57 грн.; послуг з утилізації ТПВ наданих ДПУ 324,80 грн., 
У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору у розмірі 3328,00грн. за подання позовної заяви. 
Керуючись ст. ст. 12, 133, 141, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд –ухвалив:
Позовні вимоги Державного податкового університету до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомо, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 ) на користь Державного податкового університету (код ЄДРПОУ 44550814, адреса місцезнаходження: Київська область, Бучанський район, м. Ірпінь, вул. Університетська, буд. 31) борг за житлово-комунальні послуги в сумі 43 490,34грн. (сорок три тисячі чотириста дев`яносто гривні 34 копійки) на рахунок UA 228201720313291002202186222; банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ; призначення платежу: сплата заборгованості за житлово-комунальні послуги.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП не відомо, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 на користь Державного податкового університету (код ЄДРПОУ 44550814, адреса місцезнаходження: Київська область, Бучанський район, м. Ірпінь, вул. Університетська, буд. 31) судовий збір у розмірі 3328,00 грн. (три тисячі триста двадцять вісім гривень 00 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua. 

Суддя:        Я.В. Шестопалова