ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

08 червня 2026 року	Справа №160/7399/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді	Прудника С.В. 	 	
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

26.03.2026 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 26.03.2026 року через систему «Електронний суд» позовна заява ОСОБА_1 до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 10.10.2025 року №8604/25/1078 в частині не встановлення ОСОБА_1 групи інвалідності;
- визнати протиправним та скасувати рішення Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами розгляду скарги від 18.12.2025 року №1808/25/3962, оформлене витягом № 1808/25/3962/ВП, яким підтверджено рішення від 10.10.2025 року №8604/25/1078;
- зобов`язати Державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (Центр оцінювання функціонального стану особи) провести повторний повний перегляд стану здоров`я ОСОБА_1 на предмет встановлення групи інвалідності, з урахуванням усіх наявних медичних документів, характеру бойового поранення, його наслідків, функціональних обмежень, потреби в оперативному лікуванні та з наданням належно вмотивованого рішення.
- зобов`язати Державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» під час повторного перегляду забезпечити повне та об`єктивне оцінювання медичних документів і фактичного функціонального стану позивача, без формального підходу та з належним обґрунтуванням висновків.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він є військовослужбовцем, який 25.04.2024 року під час безпосередньої участі у бойових діях, пов`язаних із захистом Батьківщини, отримав бойове поранення, що підтверджується довідкою про обставини травми. Позивач вказав, що внаслідок отриманого поранення у нього виникли стійкі посттравматичні ушкодження лівого плечового суглоба, зокрема застарілий розрив сухожилля надостьового м`яза, теносиновіт довгої голівки біцепса, субдельтоподібний бурсит, пошкодження голівки плечової кістки типу Hill-Sachs, пошкодження суглобової западини типу кісткового Bankart, протяжний розрив суглобової губи зі зміщенням, тендинопатії сухожилків ротаторної манжети плеча, стійкий больовий синдром та необхідність проведення оперативного лікування. За результатами оцінювання повсякденного функціонування особи рішенням експертної команди від 10.10.2025 року №8604/25/1078 позивачу не було встановлено групу інвалідності, натомість визначено 25 відсотків втрати професійної працездатності. Не погодившись із зазначеним рішенням, позивач звернувся зі скаргою до Центру оцінювання функціонального стану особи, однак рішенням від 18.12.2025 року №1808/25/3962, оформленим витягом №1808/25/3962/ВП, скаргу залишено без задоволення, а рішення експертної команди залишено без змін. Позивач вважає зазначені рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки вони не містять належного обґрунтування та мотивування. На його думку, відповідач фактично обмежився загальним висновком про наявність легких функціональних порушень, не навівши аналізу медичних документів, не зазначивши критеріїв оцінювання, які були застосовані, та не обґрунтувавши причин, з яких встановлені наслідки бойового поранення не стали підставою для встановлення інвалідності. Також позивач зазначив, що під час розгляду його скарги не було проведено належної індивідуальної оцінки функціональних обмежень, спричинених наслідками бойової травми, не надано оцінки результатам проведених обстежень та рекомендаціям щодо необхідності оперативного лікування. На переконання позивача, відповідачем не було забезпечено повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин, які мають значення для прийняття рішення, а тому оскаржувані рішення не відповідають вимогам законності, обґрунтованості та вмотивованості, визначеним законодавством. Посилаючись на наведені обставини, позивач просив визнати протиправними та скасувати рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 10.10.2025 року №8604/25/1078 в частині невстановлення йому групи інвалідності та рішення Центру оцінювання функціонального стану особи від 18.12.2025 року №1808/25/3962, а також зобов`язати відповідача провести повторний перегляд стану його здоров`я з урахуванням усіх наявних медичних документів, наслідків бойового поранення та фактичних функціональних обмежень.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.03.2026 року, зазначена вище справа була розподілена та 27.03.2026 року передана судді Пруднику С.В.
31.03.2026 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду прийнято до свого провадження означену позовну заяву та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Витребувано у Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України»: засвідчені належним чином у відповідності до вимог ст. 94 КАС України копії усіх документів, які слугували підставою для прийняття рішень від 10.10.2025 року №8604/25/1078 та від 18.12.2025 року № 1808/25/3962. Судом зобов`язано витребувані судом докази подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (також шляхом направлення на електронну адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду (inbox@adm.dp.court.gov.ua; inboxdoas@adm.dp.court.gov.ua) ) у строк до 30.04.2026 року. Судом попереджено Державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» про можливість застосування судом заходів процесуального примусу, зокрема накладення штрафу та винесення окремої ухвали у разі невиконання вимог даної ухвали суду.
05.05.2026 року від Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив щодо задоволення позовних вимог. В обґрунтування своєї правової позиції відповідач зазначив, що наприкінці 2024 року в Україні було запроваджено нову систему оцінювання повсякденного функціонування особи у зв`язку з реформуванням системи медико-соціальної експертизи. Відповідач вказав, що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 03.12.2024 року №2022 на Державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» покладено права та обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи, зокрема щодо розгляду скарг на рішення експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи. Відповідач вказував, що скарга позивача на рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 10.10.2025 року №8604/25/1078 була розглянута уповноваженою експертною командою Центру оцінювання функціонального стану особи відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 року №1338, наказу МОЗ України від 03.12.2024 року №2022 та наказу МОЗ України від 10.12.2024 року №2067. За результатами розгляду скарги та аналізу медико-експертної справи позивача експертною командою Центру оцінювання функціонального стану особи було встановлено, що наслідки вогнепального поранення та супутня патологія призводять до легких функціональних порушень та обмеження функціонування, у зв`язку з чим підстав для встановлення позивачу інвалідності не вбачається. При цьому рішенням було підтверджено правильність висновків експертної команди, яка визначила позивачу 25 відсотків втрати професійної працездатності без встановлення групи інвалідності. Також відповідач звернув увагу суду на те, що питання встановлення чи невстановлення інвалідності належить до виключної компетенції спеціалізованих медичних органів, які здійснюють оцінювання на підставі результатів медичного обстеження, необхідних досліджень та оцінки функціонального стану особи. Посилаючись на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 17.03.2020 року у справі №240/7133/19, від 25.09.2018 року у справі №804/800/16 та від 26.09.2018 року у справі №817/820/16, відповідач зазначив, що суд не наділений повноваженнями здійснювати власну оцінку медичних показників та перевіряти правильність медичних висновків по суті, а може перевіряти лише дотримання процедури прийняття відповідного рішення. На думку відповідача, оскаржуване рішення було прийнято компетентним органом, у межах наданих повноважень, у порядку та спосіб, визначені чинним законодавством, а тому є законним та обґрунтованим. Крім того, відповідач просив поновити строк на подання відзиву на позовну заяву, посилаючись на значне навантаження у зв`язку із запровадженням нової системи оцінювання повсякденного функціонування особи, виконанням функцій Центру оцінювання функціонального стану особи на території всієї України, а також обставинами воєнного стану та безпековою ситуацією у Дніпропетровській області. З огляду на наведене відповідач просив суд поновити строк на подання відзиву, прийняти відзив до розгляду та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Щодо клопотання відповідача про поновлення строку для подачі до суду відзиву на позов, як пропущений з поважних причин, суд вказує наступне.
Ст. 121 КАС України зазначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні.
Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.
Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію.
Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.
У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що через значну завантаженість юридичного персоналу відповідача, пов`язану з великим обсягом юридичної роботи, що виникла у зв`язку проведенням державної реформи у сфері медико-соціальної експертизи (МСЕК), в тому числі, у зв`язку з покладенням на відповідача з 01.01.2025 року прав та обов`язків Центру оцінювання функціонального стану, відповідно до наказу МОЗ України від 03.12.2024 року № 2022. В період з 26.10.2024 по 31.12.2024 року відповідачем також виконувались повноваження Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ. Повноваження відповідача ДУ «УКРДЕРЖНДІМСПІ МОЗ УКРАЇНИ» поширюються на всю територію України, а функції є дискреційними в межах перевірки обґрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання або медико-соціальними експертними комісіями. Жодна інша установа в межах України таких повноважень не має. Крім того, з 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України відповідно до указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введений воєнний стан, який триває по теперішній час. Воєнний стан та несприятлива безпекова ситуація у Дніпропетровському регіоні, повітряні тривоги через загрозу ракетних атак та ракетні удари по м. Дніпро значно ускладнюють, а часом унеможливлюють безперебійну та повноцінну роботу юридичного персоналу відповідача протягом робочого часу (перебування в укриттях, тощо).
Отже, задля всебічного розгляду справи, суд вважає поновити строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву.
29.05.2026 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду продовжено строк розгляду даної справи на 30 днів.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом установлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач, ОСОБА_1 , є військовозобов`язаним, солдатом, який отримав поранення під час безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини.
25.04.2024 року позивач отримав бойове поранення. 
Так, відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 15.05.2024 року №927 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), солдат ОСОБА_1 , 1973 р.н., «25" квітня 2024 року одержав (ла): МВТ. Закрите пошкодження капсульнозв`язкового апарату лівого плечового суглобу, забій лівого ліктьового та колінного суглобів. ВОДП лівого передпліччя, лівого колінного суглобу та обох гомілок. (вказати вид, характер і локалізацію поранення, травми, контузії, каліцтва) За обставин: безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях. (докладно вказати, за яких обставин, при виконанні робіт, де, на службі чи ні, у відпустці, в стані алкогольного сп`яніння чи ні тощо) під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_1 в наслідок обстрілу з РПГ поблизу АДРЕСА_1 . Не був під впливом наркотичного та алкогольного або токсичного сп`яніння, та був в засобах індивідуального захисту (бронежилет, шолом кулезахисний). Травма не пов`язана з вчиненням кримінального або адміністративного правопорушення, та не є наслідком навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи шкоди своєму здоров`ю. Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_1 від "09" травня 2024 рок №1146/нод.
Згідно з довідкою військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 від 06.05.2024 року №914, Солдат (моб.) ОСОБА_1 , 1973р.н., НОМЕР_1 військове ім`я та по батькові, рік народження, військова частина, звання, прізвище, ІНФОРМАЦІЯ_1 Яким військкоматом призваний у Збройні Сили. Проведено медичний огляд військової частини НОМЕР_2 військово-лікарської комісії 03.2022p. "06" травня 2024 року Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Стан після операції 25.04.2024р. ПХО ран з приводу мінно-вибухової травми 25.04.2024р., закритого пошкодження капсульно-зв`язкового апарату лівого плечового суглоба, забою лівого ліктьового та колінного суглобів, вогнепального осколкового дотичного поранення лівого передпліччя, лівого колінного суглоба та обох гомілок. Поранення, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. Згідно класифікації тяжкості отриманих травм дана травма відноситься до легких (наказ МОЗ України № 370 04.07.2007). Довідка про обставини поранення не надана. На підставі статті 81 графи II Розкладу хвороб затвердженого наказом МОУ №262 від 27.04.2024: Потребує відпустки для лікування після поранення на 30 календарних днів.
З довідки військово-лікарської комісії комунального закладу «Міська клінічна лікарня №16» Дніпровської міської ради від 01.11.2024 року №3157/474 вбачається, що солдат, ОСОБА_1 , 1973 р.н., в/ч НОМЕР_1 , призваний ІНФОРМАЦІЯ_1 в 2022 році. Військова професія: навідник. Проведено медичний огляд військово-лікарською комісією КНП «Міська клінічна лікарня № 16» Дніпровської міської ради, протокол № 474 від 01.11.2024 року. Діагноз (включаючи код, згідно чинного НК 025) та постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): S 46.0 Наслідки вибухової травми (25.04.2024): закритого пошкодження передньо-нижнього сегменту (12-17) суглобової западини за типом кісткового Банкарту, синовіїту, нестабільності лівого плечового суглобу, забою лівого ліктьового, колінного суглобів, вогнепального осколкового дотичного поранення лівого передпліччя, лівого колінного суглоба, обох гомілок, лікованої оперативно: (25.04.2024- ПХО вогнепальних ран; (18.07.2024- артроскопія лівого плечового суглобу, анкерна фіксація суглобової губи. СПО (25.10.2024-відновлення сухожилку обертальної манжети лівого плечового суглоба, реінсерція анкерами). Травма тяжкого ступеню (згідно класифікатора розподілу травм Наказу МОЗ України № 370 від 04.07.2007). Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини (довідка про обставини травми № 927, від 15.05.2024p). На підставі статті 81 графи II Розкладу Хвороб наказу МО України від 14.08.2008 р. № 402 зі змінами потребує відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) на 30 (тридцять) календарних днів.
Первинно у позивача були зафіксовані: закрите пошкодження капсульно-зв`язкового апарату лівого плечового суглоба; забій лівого ліктьового та колінного суглобів; рани/ушкодження лівого передпліччя, лівого колінного суглоба та обох гомілок. 
У подальшому, за результатами тривалого лікування, обстежень та МРТ, у позивача встановлювалися вже не тимчасові поверхневі наслідки, а стійкі посттравматичні зміни, а саме: застарілий розрив сухожилля надостьового м`яза лівого плечового суглоба; теносиновіт довгої голівки біцепса; субдельтоподібний бурсит; застаріле пошкодження задньо-латерального відділу голівки плечової кістки типу Hill-Sachs; пошкодження передньо-нижнього сегменту суглобової западини за типом кісткового Bankart; протяжний розрив переднього сегменту суглобової губи зі зміщенням; тендинопатії сухожилків надостьового, підостьового, підлопаткового м`язів; стійкий помірний больовий синдром; рекомендація планового оперативного лікування-відновлення капсульнозв`язкового апарату лівого плечового суглоба. 
Рішенням експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 10.10.2025 року №8604/25/1078 позивачу встановлено 25 % втрати професійної працездатності без встановлення групи інвалідності.
Не погодившись із зазначеним рішенням, позивач звернувся зі скаргою до Центру оцінювання функціонального стану особи.
За результатами розгляду скарги рішенням експертної команди Центру оцінювання функціонального стану особи від 18.12.2025 року №1808/25/3962, оформленим відповідним витягом, рішення експертної команди залишено без змін.
Вважаючи зазначені рішення протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходячи з положень норм законодавства, які діяли на момент їх виникнення, суд виходив із такого.
гідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 2, частини четвертої статті 9 КАС України однією із засад адміністративного судочинства є офіційне з`ясування всіх обставин у справі; дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів із власної ініціативи.
Положення пункту 9 частини першої статті 19 КАС України передбачають, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій, експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб.
Так, наказом МОЗ України від 26.10.2024 № 1809 «Про покладання прав та обов`язків Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ» було покладено права та обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ на відповідача - Державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (код згідно з ЄДРПОУ 03191673) з дати підписання цього наказу. Зобов`язано державний заклад «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України» протягом двох робочих днів з дати підписання цього наказу забезпечити передачу, а державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» - приймання медико-експертних справ, скарг та документів, які пов`язані з виконанням повноважень Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ, згідно з актом приймання-передачі. 
Крім того, наказом МОЗ України від 26.10.2024 № 1809 було також затверджено Положення про Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ (надалі – Положення № 1809). 
Пунктом 8 Положення № 1809 було встановлено, що Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ зокрема, повторно оглядає осіб, які оскаржили рішення обласних, Київської та Севастопольської центральних міських комісій, перевіряє якість розроблених ними індивідуальних програм реабілітації, здійснює контроль за повнотою і якістю виконання програми. 
Так, до відповідача надійшли медико-експертних справи, скарги та документи, які пов`язані з виконанням повноважень Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ. 
Втім, з 01.01.2025 року в повному обсязі набули чинності положення Постанови Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 р. № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи», якою затверджені: Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Критерії направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок функціонування електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи; Критерії встановлення інвалідності. 
Абзацом 2 пункту 3 Постанови КМУ від 15 листопада 2024 р. № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» (далі – Постанова № 1338) було встановлено, що повноваження, права і обов`язки медико-соціальних експертних комісій щодо проведення медико-соціальної експертизи, а також повноваження, права і обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я припиняються 31 грудня 2024 року. 
Абзацом 2 пункту 5 Постанови № 1338 встановлено, що медико-експертні справи, скарги та документи, які пов`язані з виконанням повноважень Центральної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я, передаються підприємству, установі або організації, що належать до сфери управління Міністерства охорони здоров`я, на які покладені права і обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи відповідно до Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи та відповідного наказу Міністерства охорони здоров`я. 
Так, відповідно до пункту 7 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року № 1338, та пункту 8 Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 267 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2020 року № 90), наказом МОЗ України від 03.12.2024 року № 2022 права та обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи було покладено на державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (ідентифікаційний код згідно з ЄДРПОУ 03191673). 
Крім того, наказом МОЗ України від 03.12.2024 № 2022 «Про покладання прав та обов`язків Центру оцінювання функціонального стану особи» було також затверджено Положення про Центр оцінювання функціонально стану особи, яким визначені повноваження Центру оцінювання функціонального стану особи (далі – ЦОФСО), зокрема, розгляд скарг на рішення експертних команд щодо результатів оцінювання та рішення медико-соціальних експертних комісій щодо результатів медико-соціальної експертизи. 
У зв`язку з вищезазначеним, ЦОФСО була отримана справа за скаргою позивача на рішення ЕКОПФО від 10.10.2025 року №78604/25/1078, згідно якого позивачу не встановлено групу інвалідності, та розглянута ним відповідно до вимог чинного законодавства України. 
Щодо прийняття рішення за результатами розгляду скарги позивача Центром оцінювання функціонально стану особи.
Під час розгляду скарги позивача на рішення ЕКОПФО від 10.10.2025 року №78604/25/1078 та ретельного вивчення його медико-експертної справи експертна команда з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи у своїй роботі керувалася: 
- постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи»; 
- наказом МОЗ України від 03.12.2024 № 2022 «Про покладання прав та обов`язків Центру оцінювання функціонального стану особи»; 
- наказом МОЗ України від 10.12.2024 № 2067 «Деякі питання забезпечення проведення оцінювання повсякденного функціонування особи». 
Права та обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи визначаються Положенням про Центр оцінювання функціонального стану особи, затвердженим наказом МОЗ України від 03.12.2024 року № 2022 та Положенням про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого Постановою КМУ від 15 листопада 2024 р. № 1338. 
Відповідно до підпунктів 6, 7 пункту 10 Положення про Центр оцінювання функціонального стану особи до повноважень Центру оцінювання належить, зокрема, розгляд скарг на рішення експертних команд щодо результатів оцінювання та рішення медико-соціальних експертних комісій щодо результатів медико-соціальної експертизи; перевіряє під час оскарження рішення експертних команд обґрунтованість рішень, прийнятих під час оцінювання та встановлення інвалідності, розглядає медичні документи та проводить оцінювання, за результатами якого приймає рішення щодо скасування, підтвердження або формування нового рішення. У такому випадку оцінювання за рішенням Центру оцінювання проводиться на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень на базі одного із закладів охорони здоров`я, куди направлено особу Центром оцінювання, але обов`язково з урахуванням екстериторіального принципу. У разі відмови особи від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, приймається рішення про скасування попереднього рішення експертної команди. Виключними підставами для таких осіб для перенесення строків медичних обстежень є відрядження, тимчасова непрацездатність або мобілізація до Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями. 
Відповідно до пункту 18 Положення про Центр оцінювання функціонального стану особи Центр оцінювання має право, зокрема, розглядати скарги очно, заочно або з використанням методів і засобів телемедицини відповідно до критеріїв визначення форми проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, встановлених у додатку 1 до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року № 1338, та відповідних клопотань особи. 
Відповідно до Постанови КМУ від 15 листопада 2024 р. № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» встановлення інвалідності повнолітнім особам, здійснення інших повноважень, прав і обов`язків, визначених Положенням про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою, здійснюється експертними командами відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою. 
Згідно абзаців 1-4 пункту 68 розділу «Оскарження результатів оцінювання» Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року № 1338 експертна команда Центру оцінювання функціонального стану особи під час розгляду скарг: 
вивчає рішення експертної команди щодо результату оцінювання, що оскаржується, відео- та/або аудіозапис розгляду експертною командою, на якому було прийнято відповідне рішення (за наявності); 
заслуховує пояснення скаржника (його уповноваженого представника), інших осіб, залучених до розгляду скарги (у разі розгляду скарги за участю скаржника або його уповноваженого представника); 
за наявності підстав, передбачених цим Порядком, проводить повторне оцінювання. 
Відповідно до абзаців 5-8 пункту 68 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року № 1338, за результатами розгляду скарги експертна команда Центру оцінювання функціонального стану особи приймає рішення про: 
підтвердження оскарженого рішення експертної команди; 
скасування оскарженого рішення експертної команди; 
формування нового рішення щодо результату оцінювання. 
Так, 18.12.2025 року експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи ЦОФСО за результатами проведеного ретельного аналізу медико – експертної справи позивача було встановлено, що «наслідки вогнепального поранення та супутня патологія призводять до легких функціональних порушень та обмеження функціонування. Рішення МСЕК вірне та відповідає чинному законодавству. Не є особою з інвалідністю. 25% втрати професійної працездатності. Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. Підстава: «Постанова КМУ №1338 від 15.11.2024 року.». 
Тобто, ступені функціональних порушень органів та систем, зазначені у діагнозі позивача, а також відповідний ступінь обмеження життєдіяльності, не відповідають критеріям для визначення групи інвалідності, згідно з чинним законодавством. 
Враховуючи вищезазначене, експертна команда ЦОФСО прийняла рішення про підтвердження рішення ЕКОПФО, яке оскаржувалось позивачем. 
Результати розгляду скарги позивача на рішення ЕКОПФО, відповідно до наказу МОЗ України від 10.12.2024 № 2067 «Деякі питання забезпечення проведення оцінювання повсякденного функціонування особи», були оформлені у вигляді: 
- протоколу розгляду скарги на рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 18.12.2025 року № 1808/25/3962; 
- рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами розгляду скарги на рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 18.12.2025 року № 1808/25/3962; 
- витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами розгляду скарги на рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 18.12.2025 року № 1808/25/3962. 
Відповідно до приписів пункту 53 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою КМУ від 15.11.2024 року № 1338, на адресу місця проживання позивача відповідач надіслав поштовим відправленням Витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами розгляду скарги на рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 18.12.2025 року № 1808/25/3962, який був отриманий позивачем, що ним не заперечується. 
Отже, спірний індивідуальний акт, а саме, рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи ЦОФСО від 18.12.2025 року №1808/25/3962, яким було підтверджене попереднє рішення ЕКОПФО щодо Позивача, у контексті частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України прийняте у порядку та у спосіб, що визначені чинним законодавством України, зокрема відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою КМУ від 15 листопада 2024р. № 1338, Положення про Центр оцінювання функціонального стану особи, затвердженого наказом МОЗ України від 03.12.2024 № 2022, а тому є законним та обґрунтованим. 
При розгляді по суті спору у справах, у яких оспорюються рішення МСЕК, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому така оцінка виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суди вправі перевіряти законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 18.03.2026 року у справі № 360/660/25 , від 10.02.2022 року у справі №160/7153/20.
Тотожне правозастосування здійснене Третім апеляційним адміністративним судом у постановах від 23.03.2026 року у справі №280/5890/25, від 23.03.2026 року у справі №280/2684/25, від 11.03.2026 року у справі №160/15038/25, від 11.03.2026 року у справі №160/26559/24, від 26.01.2026 року у справі №280/5612/25, від 25.11.2025 року у справі №160/14859/25, від 07.05.2025 року у справі №160/22766/24, від 09.04.2025 року у справі 280/4219/24 та ін.
Оцінка висновку МСЕК, яким, зокрема визначається ступінь втрати працездатності та інвалідність особи, з медичного критерію не вирішується судом, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері.
Подібне правозастосування здійснене Сьомим апеляційним адміністративним судом у постанові від 28.08.2025 року у справі №560/16895/24, Восьмим апеляційним адміністративним судом у постанові від 29.11.2024 року у справі №560/269/24.
Процедура оцінювання стану повсякденного функціонування особи за змістом є правонаступником МСЕК, в зв`язку з чим відповідні правові висновки підлягають застосуванню і до обставин цієї справи, оскільки за змістом стосуються повноважень суду надавати оцінку висновкам спеціалізованої установи в медичній сфері.
Доводи позивача в даній справі стосувалися виключно «матеріальної» частини рішення незгода з правильністю встановлення та оцінки діагнозів, в свою чергу доводи щодо процедури прийняття такого рішення в матеріалах позовної заяви відсутні. Судом з власної ініціативи перевірено процедуру прийняття спірного рішення та не виявлено порушень законодавства, які могли б тягнути за собою скасування спірного рішення.
При цьому слід враховувати, що позивач фактично не погодився з рішенням експертної команди, вважаючи, що відповідач повинен підтримати доводи позивача «по суті» неправомірності такого рішення в межах процедури адміністративного оскарження.
Щодо безпосередньо правильності оцінки стану здоров`я позивача судом вже констатовано, що відповідач в даній справі має виключні повноваження у відповідній сфері (переоцінка висновків експертної команди), які не можуть бути предметом судового контролю. Тобто, суд не може самостійно переоцінити стан здоров`я позивача на підставі медичних документів.
Посилання позивача на неналежну оцінку документів фактично також стосуються саме матеріальної частини спірного рішення, в т.ч. позивач не вказував конкретних документів, які були у розпорядженні відповідача однак протиправно не були прийняті до уваги взагалі (а не враховані у спосіб, з яким позивач не погоджується).
Отже, відповідач належними та допустимими доказами довів правомірність та обґрунтованість оспорюваного позивачем рішення та дотримання процедури прийняття цього рішення. 
Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
За вказаних обставин, вважаю, що доводи позивача викладені в позовній заяві є необґрунтованими, а вимоги такими, що не підлягають задоволенню.
Згідно із ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
У рішенні по справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно із його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на викладене вище, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову Селянського (фермерського) господарства “Славутич”.
Враховуючи відмову у задоволені позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії – відмовити повністю.
Судові витрати стягненню не підлягають.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник