Справа № 139/243/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2026 року селище Муровані Курилівці

Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області
в складі головуючого судді Коломійцевої В.І.,
секретаря судових засідання Кагляк С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Муровані Курилівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Інтер Агро», третя особа: ТОВ «Зернофарт» про розірвання договору оренди земельної ділянки, - 
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фермерського господарства «Інтер Агро», третя особа: ТОВ «Зернофарт» про розірвання договору оренди земельної ділянки, мотивуючи його тим, що він являється власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,3877 га, кадастровий номер 0522880400:05:001:0453, що розташована на території колишньої Бахтинської сільської ради колишнього Мурованокуриловецького району Вінницької області. 30.07.2020 року між ним та Фермерським господарством «Інтер Агро» було укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки, який зареєстрований 03.10.2020 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про інше речове право 38494247. Відповідно до умов договору орендна плата встановлена у грошовій формі в розмірі 1616,37 грн на рік, що становить 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, та підлягає сплаті орендарем щорічно до 31 грудня кожного року. При цьому обов`язок своєчасної сплати орендної плати покладено на орендаря. Разом з тим, Фермерське господарство «Інтер Агро» свої зобов`язання за договором належним чином не виконало, зокрема орендна плата за 2022-2025 роки товариством не сплачувалась та ним не отримувалась, що свідчить про систематичне порушення умов договору. У квітні 2026 року він звернувся до відповідача з письмовою вимогою про розірвання договору оренди, однак відповіді на неї не отримав, а усні звернення залишені без реагування. Крім того, зазначає, що щодо спірної земельної ділянки також укладено договір суборенди від 05.11.2020 року (серія та номер 1-22).
Посилаючись на вказані обставини, просить суд розірвати договір оренди землі, укладений 30 липня 2020 року між ним - ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Інтер Агро», б/н, номер запису про інше речове право: 38494247. 
Ухвалою від 20.04.2026 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Перше судове засідання призначено на 18 травня 2026 року. 
В перше судове засідання позивач та його представник адвокат Майструк Н.Р. не з`явилися, в позовній заяві просили справу розглядати у їх відсутності. Позовні вимоги задовольнити. 
Представник відповідача - ФГ «Інтер Агро» - будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, не з`явився в судове засідання, про причину неявки суд не повідомив, із заявою про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі до суду не подав. Відзиву на позовну заяву не надав (а.с.24).
Представник третьої особи - ТОВ «Зернофарт» в судове засідання також не з`явився про дату, час та місце слухання справи, був повідомлений своєчасно та належним чином. Будь-яких заяв, клопотань до суду не подав (а.с.25).
Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч.1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється за правилами, встановленими для загального позовного провадження, з особливостями, визначеними главою 10 цього Кодексу. Тому, з урахуванням положень ч.3 ст. 211, ч.1, п.1, ч.3 ст. 223 ЦПК України суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників справи.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У ч. 1 ст. 5 ЦПК України встановлено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Частиною 4 ст. 10 ЦПК України і ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
Згідно із практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і докази не збирає.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,3877 га кадастровий номер 0522880400:05:001:0453, що знаходиться на території колишньої Бахтинської сільської ради Могилів-Подільського району (колишнього - Мурованокуриловецького) Вінницької області. 
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.13) право власності на вищевказану земельну ділянку зареєстровано за позивачем 03.10.2020 року.
30 липня 2020 року між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Інтер Агро» укладено Договір оренди землі б/н (далі - Договір). Предметом та об`єктом якого є земельна ділянка площею 2,3877 га, кадастровий номер 0522880400:05:001:0453, що знаходиться на території колишньої Бахтинської сільської ради Могилів-Подільського району (колишнього - Мурованокуриловецького) Вінницької області. Цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Договір укладено строком на 10 років. Договір оренди земельної ділянки зареєстровано 03.10.2020, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.13).
Відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки в оренду ОСОБА_2 передав, а ФГ «Інтер Агро», в особі голови фермерського господарства Станківського В.Р., прийняло в оренду в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим №0522880400:05:001:0453 загальною площею 2,3877 га (а.с.12).
05 листопада 2020 року між ФГ «Інтер Агро» та ТОВ «Зернофарт» було укладено Договір суборенди земельної ділянки №1-22. 
Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Відповідно до ст.21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Пунктом 4.1 Договору оренди землі визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі 1616 грн 37 коп (5% від нормативної грошової оцінки) готівкою через касу Орендаря з письмовим підтвердженням Орендодавцем факту її одержання.
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Згідно зі статтею 13 цього Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Положеннями статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, у разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Аналогічні умови містить й п.11.4 Договору оренди землі (а.с.10).
У статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті «д» частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати.
Разом з тим, згідно із частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Системний аналіз зазначених положень законодавства та враховуючи врегулювання відносин, пов`язаних із орендою землі, зокрема, положеннями ЦК України, дає можливість дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно з якою необхідна наявність істотного порушення стороною договору.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі №912/1385/17 міститься висновок, що «враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Відповідна правова позиція була викладена Верховним Судом України також у постанові від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1449цс17 і підстав для відступу від неї, як і від висновку у справі № 910/16306/13, Велика Палата Верховного Суду не вбачає.
Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. 
Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність».
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 дійшов висновку, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки).
При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Позивач у позовній заяві стверджує, що орендну плату за 2022-2025 роки він не отримував. На підтвердження цього надав відомості з Державного реєстру фізичних осіб – платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 27.03.2026 року за період з січня 2022 по грудень 2025 року (а.с.15-17).
Відповідач не спростував такі твердження і не надав суду докази про виплату ОСОБА_1 у 2022, 2023, 2024 та 2025 орендної плати.
Отже, факт систематичного порушення умов договору оренди земельної ділянки щодо несвоєчасної сплати орендної плати за користування земельною ділянкою з боку відповідача є доведеним та є підставою для розірвання такого договору.
Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 1332 грн (а.с.19). 
У зв`язку з тим, що позов задоволено повністю з відповідача на користь позивача слід стягнути 1332 грн 00 коп. судового збору. 
На підстав викладеного та керуючись ст. ст. 203, 204, 207, 215, 216, 610, 611, 783 ЦК України, ст. 93 ЗК України, ст.ст. 1, 3, 8, 13, 14, 15, 24, 25, 32 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. ст.ст. 2, 10, 12, 13, 81, 89, 141, 263 ЦПК України, суд –

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити. 
Розірвати договір оренди землі без номера від 30 липня 2020 року, укладений між ОСОБА_1 та Фермерським господарством «Інтер Агро» щодо земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,3877 га, кадастровий номер 0522880400:05:001:0453, на підставі якого 03 жовтня 2020 року за номером запису 38494247 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право оренди.
Стягнути із Фермерського господарства «Інтер Агро» на користь ОСОБА_1 1332 гривні судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду – якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 . 
Відповідач: Фермерське господарство «Інтер Агро», код ЄДРПОУ: 39551109, адреса місцезнаходження: Вінницька область, Могилів-Подільський (колишній - Мурованокуриловецький) район, с-ще Муровані Курилівці, вул. Героїв Майдану, 31.
Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЗЕРНОФАРТ», код ЄДРПОУ: 39336690, адреса місцезнаходження: м. Вінниця, вул.Артинова Архітектора, 46 офіс 15,16. 

Суддя: