ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/290/26	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Кухар Н.М. 
при секретарі судового засідання Горішній Ю.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу 
за позовом 	Товариства з обмеженою відповідальністю "Трайгон-Експорт" (вул. Старокиївська, буд. 10-Г, м. Київ, 04116; код ЄДРПОУ: 36469551) 	
до 	Товариства з обмеженою відповідальністю "Агростаниця" (вул.Весела, буд. 9, с. Станичне, Берестинський р-н, Харківська обл., 63232; код ЄДРПОУ: 45694204) 	
про 	стягнення 582 489,76 грн 	
за участю представників:
позивача - Гамей В.В.,
відповідача - Яковенко О.Г., 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Трайгон-Експорт" 30.01.2026 звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агростаниця" про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором поставки у розмірі 582 489,76 грн, що складається з 224 028,16 грн неустойки, 157 821,60 грн та 200 640 грн штрафних санкцій. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, в порушення умов договору та приписів чинного законодавства, не здійснив поставку товару в повному обсязі.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.02.2026 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Трайгон-Експорт" залишено без руху та надано позивачу строк 10 днів з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.02.2026, після усунення недоліків, позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Трайгон-Експорт" прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі №922/290/26 за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засідання на 03.03.2026 о 14:20.
Протокольною ухвалою господарського суду від 26.03.2026 підготовче провадження у справі № 922/290/26 закрито; розгляд справи по суті призначено на 14.04.2026 о 14:30.
13.04.2026 до суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Агростаниця" (вх. № 8681) про зменшення розміру штрафних санкцій на 89 % - 518 415,88 грн (з 582 489,76 грн до 64 072, 87 грн) в порядку ст. 551 ЦК України, із наведенням у клопотанні істотних обставин, як підстави для такого зменшення. Зокрема, в обґрунтування свого клопотання, відповідач посилається на те, що порушення строків виконання своїх зобов`язань щодо поставки товару були допущені відповідачем внаслідок впливу непередбачуваних істотних обставин, а саме погіршення здоров`я керівника - Бондаренко Миколи Миколайовича, який на сьогоднішній день, фактично, єдиним працівником відповідача. У зв`язку із захворюванням останнього, відповідач, був вимушений, фактично, призупинити свою діяльність. Окрім, того збір врожаю було значно ускладнено, майже унеможливлено, у зв`язку з ранніми морозами та надзвичайно холодною зимою. Внаслідок вищезазначеного, станом на сьогодні, у відповідача відсутня можливість виконати зобов`язання, а також відсутні кошти, які можна було б спрямувати на сплату заборгованості та значних за розміром штрафних санкцій та відсотків. В той же час, відповідач не відмовляється від сплати заборгованості або виконання зобов`язання. Поряд з цим, відповідач вважає розмір штрафних санкції, заявлених до стягнення та належних до сплати, надмірно великим, неспівмірним (більше 45% від вартості непоставленого товару).
У поданому клопотанні відповідачем заявлено про поновлення процесуального строку на подання цього клопотання в порядку ч. 1 ст. 119 ГПК України, з посиланням на те, що неявка представника відповідача в судове засідання 26.03.2026, в якому було закрито підготовче провадження у справі, була зумовлена непередбаченою затримкою представника в судовому засіданні по іншій справі (справа № 646/3281/25 в Основ`янському районному суді міста Харкова), судове засідання по якій було призначено на 14:00 год. 26.03.2026. Повідомити про неможливість прибуття в судове засідання представник не міг у зв`язку з перебуванням в залі судового засідання під час слухання справи. Відповідач також зазначив, що на розгляді в Господарському суді Харківської області (суддя Жигалкін І. П.) у провадженні по справі № 922/181/26 перебувало клопотання про об`єднання справ в одне провадження (стаття 173 ГПК України), про що відповідачем було заявлено в окремому клопотанні. У задоволенні клопотання про об`єднання справ було відмовлено, у зв`язку з відсутністю у відповідача зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі ЄСІТС Електронний суд, про що представнику було невідомо. 
14.04.2026 позивач надав письмові заперечення на клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій (вх. № 8926), в яких зазначив, що підстави для поновлення процесуального строку для подання заяви про зменшення розміру штрафних санкцій відсутні, оскільки перебування представника відповідача в іншому судовому засіданні жодним чином не перешкоджало своєчасному поданню відповідного клопотання у цій справі, у тому числі завчасному повідомленню суду про зайнятість представника відповідача в іншому судовому засіданні, чого зроблено не було.
Щодо наявності істотних обставин, які є підставою для зменшення розміру штрафних санкцій, позивач зазначив, що відповідач обмежується загальними посиланнями на істотні обставини, не підтверджуючи причинно-наслідкового зв`язку між ними та неможливістю виконання конкретного зобов`язання. Протягом строку виконання зазначеного договору відповідач не звертався до позивача з пропозицією щодо перегляду строків виконання, не вживав будь-яких заходів для залучення стороннього персоналу або техніки для завершення поставки, що на думку позивача, свідчить про байдужість відповідача до виконання взятих на себе зобов`язань, а не про об`єктивну неможливість їх виконання. Посилання на хворобу керівника, як на підставу невиконання договірних зобов`язань, є необґрунтованим та не може бути визнане поважною причиною чи обставиною, що звільняє юридичну особу від відповідальності, у тому числі шляхом зменшення розміру штрафних санкцій. Так само позивач вважає, що посилання відповідача на відсутність доведених збитків не може розглядатися як правова підстава для зменшення розміру заявлених санкцій, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідач двічі не виконав взяті на себе зобов`язання: як за першим договором, так і за другим, допустив значну заборгованість, сукупний розмір якої перевищує 2,5 млн грн, і при цьому наполягає на зменшенні санкцій до мінімального рівня, який не відповідає ані характеру допущених порушень, ані їх наслідкам.
Приймаючи до уваги що ГПК України не містить обмеження стадією підготовчого провадження на подання клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій, а також те, що, відповідно до ст. 551 ЦК України, суд має право зменшити розмір заявленої до стягнення неустойки з власної ініціативи за результатами оцінки наданих сторонами доказів та обставин справи у їх сукупності, суд визнав за можливе задовольнити заяву відповідача про поновлення процесуального строку на подання такого клопотання в порядку ч. 1 ст. 119 ГПК України та прийняти його до розгляду.
Протокольною ухвалою господарського суду від 14.04.2026 у судовому засіданні з розгляду справи по суті було оголошено перерву до 14.05.2026 до 14:00.
20.04.2026 до суду надійшли письмові заперечення відповідача щодо розміру судових витрат (вх. № 9370), в яких відповідач просив зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката у справі № 922/290/26 до 10 000,00 грн.
13.05.2026 відповідачем було подано до суду письмові пояснення (вх.№11575), в яких відповідач додатково, окрім очного виступу представника в судовому засіданні, виклав свої пояснення письмово.
У судовому засіданні, яке відбулося 14.05.2026, представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача не заперечувала факт порушення відповідачем строків виконання зобов`язань щодо поставки товару, проте заперечувала проти нарахування штрафних санкцій у сумі 200 640,00 грн, передбачених пунктом 6.11 Договору, посилаючись на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, на підставі яких здійснено ці розрахунки. Також представник відповідача, заперечуючи проти штрафних санкцій в розмірі 200 640,00 грн, зазначила, що у даному випадку має місце встановлення умовами Договору подвійної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а саме п. 6.4 та п.6.11 Договору. У разі задоволення позовних вимог, представник відповідача просила зменшити розмір штрафних санкцій на 89 % в порядку ст. 551 ЦК України.
Представник позивача просив суд не приймати такі доводи відповідача, оскільки вони не були заявлені під час підготовчого провадження у справі.
Заперечення позивача були відхилені судом, оскільки під час розгляду справи по суті господарський суд має оцінити всі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дослідивши їх всебічно, повно та об`єктивно. При цьому, суд перевіряє належність, допустимість, достовірність кожної інформації окремо та вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, навіть не зважаючи на пояснення учасників справи. Отже, при досліджені доказів суд не обмежений доводами сторін , надає оцінку самостійно аналізуючи докази та вирішує питання щодо їх достовірності та достатності відповідно до свого внутрішнього переконання . 

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.
07.07.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Трайгон-Експорт" (покупець, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агростаниця" (продавець, відповідач у справі) було укладено Договір поставки сільськогосподарської продукції № AVC-070725-TEX (далі - Договір-1). 
Внаслідок порушення відповідачем зобов`язань за Договором-1 в частині поставки товару, за останнім утворилася заборгованість у сумі 1 432 365, 76 грн, з яких сума неповерненого авансу (або сума на яку не здійснено поставну товару) - 1029 331,95 грн, решта - штрафні санкції та відсотки за користування коштами, згідно ст. 536 ЦК України.
Стягнення заборгованості за вищезазначеним договором на сьогоднішній день є предметом розгляду справи № 922/181/26 в Господарському суді Харківської області (суддя Жигалкін І. П.). Позивачем у зазначеній справі заявлено позовні вимоги про стягнення 1 029 331, 95 грн - попередньої оплати, 281 489,47 грн - штрафних санкцій, 303 430,45 грн - процентів за користування грошовими коштами, 257 472 грн - штрафу за Договором поставки сільськогосподарської продукції № AVC-070725-TEX від 07.07.2025. Окрім того, заявлено позовні вимоги про стягнення з Фізичної особи ОСОБА_1 заборгованості за Договором поруки від 07.07.2025 у розмірі 284 807,64 грн (де: пеня у розмірі 144 864,25 грн, проценти за користування коштам у розмірі 139 943,39 грн, а також стягнення судових витрат по сплаті судового збору та витрат на правничу допомогу.
З метою врегулювання зазначеної вище заборгованості, 09.10.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Трайгон-Експорт" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агростаниця" (продавець) було укладено Договір поставки сільськогосподарської продукції № AVC-091025-TEX (далі - Договір-2).
Відповідно до п. 1.1 Договору-2, Продавець зобов`язується передати Покупцю у власність сільськогосподарську продукцію, а саме: Соняшник некласний, врожаю 2025 року (іменоване надалі "Товар"), а Покупець зобов`язується прийняти й оплатити Товар на умовах визначених даним Договором.
Згідно з п. 1.2 Договору-2, кількість товару: 80 000 кілограм ±20% фізичної ваги за вибором Покупця.
Пунктами 2.1, 2.2 Договору-2 визначено, що ціна одного кілограму Товару складає: 22,80 грн. без ПДВ.
Загальна вартість Договору-2 становить 1 824 000, 00 грн без ПДВ (±20%).
Відповідно до п.п. 3.2, 3.3 Договору-2, умовами оплати передбачено, що: Покупець оплачує 86% вартості поставленого Товару протягом 30 (тридцяти) банківських днів з моменту отримання документів, визначених у п. 3.2. Залишок вартості поставленого Товару оплачується Покупцем протягом 3 (трьох) банківських днів після отримання документів, визначених у п. 3.3.
Разом з тим, Договором-2 у Розділі 9 передбачено, що зазначений договір укладено на особливих умовах розрахунків та з метою врегулювання попередніх зобов`язань між сторонами, та саме цей договір є предметом розгляду у цій справі.
Відповідно до п.п. 9.3.1 Договору-2, сторони домовилися, що заборгованість підлягає повному погашенню шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог відповідно до ст. 601 Цивільного кодексу України.
Згідно з п. 9.3.2. Договору-2, зарахування здійснюється після повного виконання Продавцем зобов`язань з поставки Товару за цим Договором та виникнення у Покупця грошового зобов`язання з його оплати.
Таким чином, зобов`язання Покупця з оплати Товару за цим Договором є похідним та залежним від належного виконання Продавцем зобов`язання з поставки товару та здійснюється з урахуванням суми заборгованості.
Тобто Розділом 9 Договору-2, яким врегульовано питання оплати та розрахунків, передбачено особливі умови розрахунків, які безпосередньо пов`язані із зобов`язаннями за Договором-1. 
Надавши правову оцінку укладеного між сторонами Договору-2, суд дійшов висновку, що цей договір за своєю суттю є договором новації, тобто угодою про заміну первинного зобов`язання новим зобов`язанням між тими самими сторонами. Новація не припиняє правового зв`язку сторін, оскільки замість зобов`язання, дія якого припиняється, виникає узгоджене ними нове зобов`язання.
Відповідно до умов поставки (п. 4 Договору-2), Продавець поставляє Товар Покупцю насипом на умовах DАP, відповідно до правил "Інкотермс 2020".
Місце поставки, призначення: ТОВ "Ков`ягівське" Харківська обл., Богодухівський р-н, смт. Ковяги, вул. Заводська 11, та/або ТОВ "Ков`ягівське зерно" Харківська обл., Богодухівський р-н., смт Ковяги, вул. Заводська 9.
Строк поставки: до 03 листопада 2025 року.
Продавець забезпечує доставку Товару за власний рахунок в Місце Поставки у строки та в кількості, визначені в даному Договорі. Сторони визнають, що строк поставки товару має істотне значення для цього Договору.
Датою поставки та переходу права власності вважається дата передання Товару Покупцю в Місці Поставки, що підтверджується видатковою накладною, товарно-транспортною накладною з відміткою прийняття Товару та реєстром вивантажених транспортних засобів, оформлених в Місці Поставки, з зазначенням ваги та якості прийнятого Товару, визначених у відповідності з пп. 4.7, 4.8 даного Договору.
Зазначеним Договором також передбачено, що якість товару повинна відповідати вимогам, визначеним у п. 5.1 Договору поставки.
Додатковою угодою № 1 від 28.10.2025 до Договору поставки сільськогосподарської продукції № AVC-091025-TEХ від 09.10.2025, у зв`язку із поставкою частини Товару неналежної якості, керуючись п.п. а) п.5.4. Договору, Сторони дійшли згоди змінити ціну частини поставленого Товару, зокрема, скориговано ціну партії Товару категорії "Соняшник некласний, врожаю 2025 року" у розмірі 10 780 кг до 22,12 грн грн/кг без ПДВ.
28.10.2025 Продавцем було поставлено 10 780 кг Товару на загальну суму 238 506,60 грн без ПДВ, що підтверджується видатковою накладною № 2810/25 від 28.10.2025, товаро-транспортною накладною № 2810 від 28.10.2025 та реєстром ТТН № 690 від 28.10.2025.
17.11.2025 Продавцем було поставлено 11 390 кг Товару на загальну суму 238 506,60 грн без ПДВ, що підтверджується видатковою накладною №1711/25 від 17.11.2025, товаро-транспортною накладною № 2810 від 17.11.2025 та реєстром ТТН № 818 від 17.11.2025.
Позивач зазначає, що Товар, поставлений 17.11.2025, не відповідав критеріям якості, визначеним у п. 5.1 Договору поставки, що було підтверджено лабораторним аналізом середньодобового зразка, у якому виявлено рівень сміттєвої домішки - 5,00% (у договорі визначено 3,00%), вологість - 8,50% (у договорі - 8,00 %).
На підставі наведеного, між сторонами було досягнуто згоди щодо зниження ціни вартості Товару з партії, поставленої 17.11.2025, до 20,94 грн/кг, однак Додаткова угода № 2 від 17.11.2025 не була підписана Продавцем, попри фактичну поставку Товару за вказаною ціною.
З урахуванням поставок від 28.10.2025 та 17.11.2025 загалом у межах Договору поставки Продавець поставив Покупцю товар у кількості 22 170 кг на загальну суму 477 013, 20 грн без ПДВ, а непоставленим залишається товар у кількості 57 830 кг на суму 1 318 524 грн без ПДВ.
Таким чином, відповідач у встановлені строки поставку товару не здійснив.
Відповідно до п. 6.4 Договору-2, за порушення строку поставки Товару, визначеного в п. 4.3 цього Договору, Продавець сплачує Покупцеві неустойку в розмірі 1/500 частки від загальної вартості Товару, строк поставки якого було порушено, за кожен день прострочення. Якщо Продавець порушить умови поставки Товару більше ніж на 10 днів, Продавець сплачує Покупцю додатковий штраф у розмірі 10% від загальної вартості Товару, строк поставки якого було порушено.
Строк поставки за Договором був визначений до 03.11.2025, проте у встановлений строк Продавцем було поставлено лише 10 780 кг Товару.
У подальшому Продавцем були здійснено ще одну поставку вже з порушенням домовленого строку, а саме 17.11.2025.
У зв`язку з наведеним, позивач здійснив нарахування штрафних санкцій на підставі п. 6.4 Договору-2 у розмірі 381 849,76 грн (у тому числі: неустойка в розмірі 224 028,16 грн + штраф у розмірі 157 821,60 грн).
Згідно з п. 6.11 Договору-2, за невиконання Продавцем зобов`язань з поставки Товару, частково або повністю або відмови Покупця від цього договору в його невиконаній продавцем частині, Продавець зобов`язаний протягом 7 (семи) календарних днів з моменту відправлення Покупцем відповідної претензії на електронну пошту продавця, виплатити Покупцю штраф у сумі, яка є різницею між вартістю Товару за ціною Договору та ринковою вартістю такого Товару визначеною на першу дату прострочення строку поставки Товару. Ринкова ціна Товару визначається для регіону в якому відбувається поставка, за аналогічних умов поставки в гривнях, включаючи ПДВ, згідно довідки незалежного інформаційного підприємства за вибором та на замовлення Покупця (зокрема, але не виключно незалежного аналітичного інформаційного агентства "АПК-Інформ", код ЄДРПОУ - 32314753 та/або ТОВ "Украгроконсалт-Девелопмент" код ЄДРПОУ 42368873).
Пунктом 2.1 Договору-2 визначено, що ціна одного кілограму Товару складає: 22,80 грн. без ПДВ.
При розрахунку штрафних санкцій позивачем враховано відомості незалежного аналітичного інформаційного агентства "АПК- Інформ", згідно з якими ринкова вартість Соняшника за аналогічних умов поставки на дату, найближчу до дати прострочення виконання зобов`язання, зокрема, станом на 07.11.2025 з ПДВ складала 28,5 грн/кг.
Таким чином, розмір штрафу відповідно до п. 6.11 Договору-2 розраховано позивачем з урахуванням наступних показників:
- ринкова ціна Товару - 28,5 грн/кг з ПДВ;
- договірна ціна Товару - 22,80 грн/кг без ПДВ (25,992 грн/кг з ПДВ);
- різниця цін становить - 2,508 грн/кг;
- обсяг Товару - 80 000 кг.
Загальна сума штрафу за п. 6.11 Договору-2 становить: 2,508 грн/кг х 80 000 кг = 200 640 грн.
Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача за Договором поставки складає 582 489,76 грн.
Пунктом 6.10 Договору-2 визначено, що Сторони домовились, що строк позовної давності щодо стягнення неустойки, штрафу, пені, а також пред`явлення претензій щодо якості поставленого Товару, відповідно до положень ст. 259 ЦКУ, продовжується до трьох років. Сплата неустойки, штрафу, пені, передбачених цим Договором, не звільняє Сторону, яка допустила порушення Договору, від обов`язку від виконання договірного зобов`язання в натурі. Сторони підтверджують, що розміри неустойки, штрафу, пені, визначених цим Договором, є розумними та справедливими. Сплата неустойки, штрафу, пені не звільняє Сторони від виконання зобов`язань, передбачених цим Договором.
Зважаючи на порушення строків поставки, 21.01.2026 позивачем у порядку, визначеному Договором поставки (п. 10.9), зокрема, через погоджений сторонами сервіс "Вчасно", було направлено, а відповідачем отримано Претензію №19-01/01/26 від 19.01.2026, в якій визначено 7-денний строк на сплату заборгованості, а саме: штрафні санкції за Договором поставки у сумі 571 752,60 грн.
Оскільки штрафні санкції не були сплачені відповідачем, позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача 224 028,16 грн неустойки, 157 821,60 грн та 200 640 грн штрафних санкцій.

Ретельно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, з`ясувавши на їх підставі усі фактичні обставини спору та надавши їм правову кваліфікацію, суд приймаючи рішення у цій справі, виходить з наступного.
Як було зазначено вище, заявлені до стягнення штрафні санкції були нараховані позивачем на підставі пунктів 6.4 та 6.11 Договору поставки сільськогосподарської продукції № AVC-091025-TEX від 09.10.2025 (Договір-2). 
Відповідно до ч. 3 ст. 13 та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з ч. 1 ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Умовами пункту 6.11 Договору-2 визначено, що за невиконання Продавцем зобов`язань з поставки Товару, частково або повністю або відмови Покупця від цього договору в його невиконаній продавцем частині, Продавець зобов`язаний протягом 7 (семи) календарних днів з моменту відправлення Покупцем відповідної претензії на електронну пошту продавця, виплатити Покупцю штраф у сумі, яка є різницею між вартістю Товару за ціною Договору та ринковою вартістю такого Товару визначеною на першу дату прострочення строку поставки Товару. Ринкова ціна Товару визначається для регіону, в якому відбувається поставка, за аналогічних умов поставки в гривнях, включаючи ПДВ, згідно довідки незалежного інформаційного підприємства за вибором та на замовлення Покупця (зокрема, але не виключно незалежного аналітичного інформаційного агентства "АПК-Інформ" код ЄДРПОУ - 32314753 та/або ТОВ "Украгроконсалт-Девелопмент" код ЄДРПОУ 42368873).
Водночас, в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження правильності розрахунків, наведених позивачем, як в претензії, адресованій відповідачу, так і в тексті позовної заяви, а саме відсутня "довідка незалежного інформаційного підприємства", як це передбачено у п. 6.11. Договору-2.
На підтвердження зазначених обставин, всупереч положенню п. 6.11 Договору, яким закріплено виключну вимогу щодо здійснення розрахунків на підставі "довідки незалежного інформаційного підприємства", позивачем надано скріншоти, які не відповідають вимогам до довідки як до офіційного документа (відсутня інформація про особу, яка її склала, особу замовника, місце вимоги (підстава складення), дату складення, підпис тощо). Походження наданих скріншотів встановити також неможливо (відсутня інформація про веб-адресу, власника домену, тощо).
Отже, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог в частині стягнення "заборгованості" в сумі 200 640,00 грн на підставі п. 6.11 Договору поставки.
Крім того, суд вважає, що умовами пунктів 6.4 та 6.11 Договору-2 встановлено відповідальності за одне й те саме порушення.
Так, відповідно до п. 6.4 Договору-2, за порушення строку поставки Товару, визначеного в п. 4.3. цього Договору, Продавець сплачує Покупцеві неустойку в розмірі 1/500 частки від загальної вартості Товару, строк поставки якого було порушено, за кожен день прострочення. Якщо Продавець порушить умови поставки Товару більше ніж на 10 днів, Продавець сплачує Покупцю додатковий штраф в розмірі 10% від загальної вартості Товару, строк поставки якого було порушено.
Згідно з п. 6.11 Договору-2, за невиконання Продавцем зобов`язань з поставки Товару, частково або повністю або відмови Покупця від цього договору в його невиконаній продавцем частині, Продавець зобов`язаний протягом 7 (семи) календарних днів з моменту відправлення Покупцем відповідної претензії на електронну пошту продавця, виплатити Покупцю штраф у сумі, яка є різницею між вартістю Товару за ціною Договору та ринковою вартістю такого Товару визначеною на першу дату прострочення строку поставки Товару. Ринкова ціна Товару визначається для регіону в якому відбувається поставка, за аналогічних умов поставки в гривнях, включаючи ПДВ, згідно довідки незалежного інформаційного підприємства за вибором та на замовлення Покупця (зокрема, але не виключно незалежного аналітичного інформаційного агентства "АПК-Інформ", код ЄДРПОУ - 32314753 та/або ТОВ "Украгроконсалт-Девелопмент" код ЄДРПОУ 42368873).
Згідно з ч. 1 ст. 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Відповідно до ч. 3 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 ЦК України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до частин 1-3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Таким чином, вбачається, що у даному випадку має місце встановлення умовами Договору, а саме п. 6.4 та п. 6.11, подвійної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Зокрема, умовами Договору передбачено стягнення неустойки у формі штрафу як за "порушення умови поставки Товару більше ніж на 10 днів" (прострочення - невиконання у строк, визначений Договором) (п. 6.4), так і "невиконання Продавцем зобов`язань з поставки Товару" (п. 6.11). 
Тобто в даному випадку одне порушення фактично охоплюється іншим, що за умови застосування одного виду відповідальності (неустойки у формі штрафу в обох випадках) свідчить про порушення приписів статті 61 Конституції України.
Правові висновки щодо неможливості встановлення подвійної відповідальності одного виду за одне порушення викладено, зокрема, у постановах Касаційного господарського суду Верховного суду від 23 березня 2023 року по справі у №910/21409/21 та від 01.06.2021 по справі № 910/12876/19.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про протиправність позовної вимоги про стягнення 200 640,00 грн штрафу відповідно до п. 6.11. Договору, у зв`язку з чим визнав за необхідне відмовити у її задоволенні.
Інші позовні вимоги суд вважає законними, обґрунтованими, та такими, що підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами.

Водночас, відповідно до ст. ч. 1 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
У той же час зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.09.2019 року в справі № 904/4685/18, від 21.11.2019 року в справі № 916/553/19.
При цьому, в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності (подібний висновок міститься у п. 67 постанови Верховного Суду від 16.03.2021 у справі № 922/266/20).
Зменшення неустойки (штрафу, пені) є протидією необґрунтованого збагачення однією з сторін за рахунок іншої; відповідає цивільно-правовим принципам рівності і балансу інтересів сторін; право на зменшення штрафу направлене на захист слабшої сторони договору, яка в силу зацікавленості в укладенні договору, монополістичного положення контрагенту на ринку, відсутності часу чи інших причин не має можливості оскаржити включення в договір завищених санкцій.
В постанові Верховного Суду від 11.07.2023 у справі № 903/486/22 викладена правова позиція про те, що визначення конкретного розміру зменшення штрафних санкцій належить до дискреційних повноважень суду. При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені статтями 551 ЦК України та 233 ГК України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність) має забезпечити баланс інтересів сторін, та з дотриманням правил статті 86 ГПК України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обставин справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.
Вирішуючи питання щодо можливості зменшення розміру неустойки у даному випадку, суд виходить з наступного.
Як вбачається з пояснень відповідача, у зв`язку з дією в Україні воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 (неодноразово продовжуваного), спричиненого військовою агресією РФ проти України, внаслідок військових дій на території Харківської області, а саме систематичних атак безпілотними літальними апаратами, обстрілів об`єктів критичної інфраструктури, об`єктів енергетики, а також дефіциту робочої сили у зв`язку з процесами мобілізації та міграції населення, фактично, єдиним працівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Агростаниця" є керівник - Бондаренко Микола Миколайович, який вимушений самостійно здійснювати всі етапи сільськогосподарського виробництва, починаючи від підготовчих дій до посівного сезону і закінчуючи збором та відвантаженням врожаю. 
Після поставки частини товару у жовтні та листопаді 2025 року діяльність відповідача була значно ускладнена, зокрема, у зв`язку із значним погіршенням здоров`я керівника - Бондаренко Миколи Миколайовича, який був вимушений перебувати на стаціонарному лікуванні в медичному закладі, що підтверджується виписками із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 5036, № 7444, № 6070, № 8926, № 282, № 1655.
За таких обставин, відповідач, був вимушений, фактично, призупинити свою діяльність. Окрім, того збір врожаю було значно ускладнено, у зв`язку з ранніми морозами та надзвичайно холодною зимою.
Отже, судом встановлено, що порушення строків поставки товару сталося не з вин відповідача, а внаслідок незалежних від відповідача непередбачуваних обставин.
Суд також бере до уваги, що відповідач не відмовляється від сплати заборгованості або виконання зобов`язання. Згідно зі звітом про посівні площі сільськогосподарських кільтур під урожай 2026 року, відповідачем засіяно 205,0 га посівної площі Озимою пшеницею, збір та реалізацію якої заплановано на літо або початок осені 2026 року. Відповідач вказує, що він має намір здійснити погашення заборгованості, стягнення якої є предметом спору, одразу після реалізації зібраного врожаю.
При цьому, суд враховує, що позивачем за укладеним договором взагалі не було витрачено коштів, а саме не було оплачено частково отриманий від відповідача товар. Водночас, позивачем заявлено до стягнення штрафні санкції, розмір яких перевищує півмільйона гривень, що свідчить про необґрунтоване збагачення за рахунок відповідача.
У вирішенні судом питання про зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки підлягають врахуванню та оцінці на предмет підтвердженості та обґрунтованості як ті підстави для зменшення неустойки, що прямо передбачені законом (частина третя статті 551 ЦК України), так і ті, які хоча прямо і не передбачені законом, однак були заявлені як підстави для зменшення розміру неустойки та мають індивідуальний для конкретних спірних правовідносин характер. Таку правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 19.01.2024 по cправі № 911/2269/22.
Водночас , суд вважає цілком аргументованими заперечення позивача щодо зменшення розміру неустойки на 89 %, як необгрунтованому та погоджується з ними. Проте , дослідивши обставини справи та надані докази, оцінка яким була надана вище, користується своїм правом на зменшення неустойки. 
Підсумовуючи викладене, суд вважає за доцільне зменшити розмір неустойки на 40%. На переконання суду, стягнення неустойки у розмірі 60% від заявленої позивачем у позовній заяві суми виконає мету встановлену законом, не призведе до непомірного тягаря для відповідача та не стане підставою для невиправданих додаткових прибутків позивача. Таке зменшення буде відповідати принципу справедливості, добросовісності, розумності, а також дотриманню балансу інтересів як позивача так і відповідача, що запобігатиме настанню негативних наслідків для сторін.
Таким чином, стягненню з відповідача підлягають штрафні санкції (у розмірі 60% від заявленої суми), нараховані на підставі п. 6.4 Договору, а саме 134 416,90 грн неустойки, 94 692,96 грн штрафних санкцій.
В іншій частині позовних вимог суд відмовляє у задоволенні позову.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 29, 42, 73, 74, 86, 91, 123, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд  
ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю "Агростаниця" (вул.Весела, буд. 9, с. Станичне, Берестинський р-н, Харківська обл., 63232; код ЄДРПОУ: 45694204) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Трайгон-Експорт" (вул. Старокиївська, буд. 10-Г, м. Київ, 04116; код ЄДРПОУ: 36469551) - заборгованість за Договором поставки у розмірі 229 109,86 грн (з яких 134 416,90 грн - неустойка, 94 692,96 грн - штрафні санкції), а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 4 582,20 грн.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог у позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається відповідно до ст. 256-257 ГПК України. 
Повне рішення складено "25" травня 2026 р. 

Суддя		Н.М. Кухар