З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
704/442/26
12.06.2026 року м. Тальне 
Тальнівський районний суд Черкаської області в складі:
головуюча - суддя: Воронкова І.Г.
секретар судового засідання: Джуська Л.О.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягення аліментів на дитину,

встановив:
ОСОБА_1 звернулася до суду через представника ОСОБА_3 з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу платника аліментів, щомісячно, на період навчання, починаючи з дня подання заяви і до досягнення сином 23-річного віку, посилаючись на те, що після вступу сина до вузу, відповідач самоусунувся від допомоги сину, який навчається, та добровільно не хоче йому допомагати.
15.04.2026 року ухвалено розглядати справу в спрощеному порядку без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою суду від 03.06.2026 здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
В судове засідання позивачка не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за її відсутності суду не подавала.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності суду не подавав.
Згідно ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
В судове засідання всі особи, які беруть участь у справі, не з`явилися, у зв`язку з чим на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 26.07.2010 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був розірваний, що підтверджується рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області (а.с. 7) та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1 від 25.06.2015 року (а.с. 8).
Від шлюбу сторонни мають спільного сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9), якого з 01.09.2025 року по 30.06.2029 року було зараховано до Поліського національного університету, факультет – лісового господарства екології денної форми навчання за освітнім ступенем бакалавр, за рахунок коштів державного бюджету, що підтверджується довідкою № 1073/13-25-26 від 10.03.2026 року виданої МОН України Поліський Національний Університет (а.с. 11).
Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 40954784 від 19.11.2013 року, з відповідача на користь позивачки здійснювалося стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_5 до його повноліття (а.с. 10).
Як зазначає позивачка в позовній заяві, після вступу сина до вузу відповідач самоусунувся від допомоги сину, який навчається, та добровільно не хоче йому допомагати.
У відповідності до ч.1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Згідно зі ст. 200 Сімейного КодексуУкраїни суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Законом не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина.
При визначені розміру аліментів суд враховує, що відсутні відомості про те, що відповідач є непрацездатною особою, має незадовільний стан здоров`я та не може сплачувати аліменти на утримання сина у зв`язку з його навчанням, має інших утриманців чи наявні інші обставини, які мають істотне значення. Інших обставин, що можуть бути враховані при визначені розміру аліментів, суду не повідомлено.
Зважаючи на викладене суд прийшов до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина в розмірі частини його доходів щомісячно на період його навчання, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до п.1. ч.1. ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.
Роз`яснити сторонам, що відповідно до приписів ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, припиняється у разі припинення навчання.
Керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстації: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання сина – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу платника аліментів, щомісячно, на період навчання, починаючи з дня подання заяви - 26.03.2026 року і до завершення навчання - 30.06.2029 року.
Рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1331,20 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І.Г. Воронкова