ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

адреса юридична: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36000, адреса для листування: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36607, тел. (0532) 61 04 21, E-mail inbox@pl.arbitr.gov.ua, https://pl.arbitr.gov.ua/sud5018/
Код ЄДРПОУ 03500004

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2026 Справа № 917/573/25 

за позовною заявою Диканської окружної прокуратури, вул. Незалежності, 64-А, смт. Диканька, Полтавська область, 38500  в особі Полтавської обласної військової адміністрації, вул. Соборності, 45, м. Полтава, 36014
до Опішнянської селищної ради, вул. Перемоги, буд. 3, селище Опішня, Полтавський район, Полтавська область, 38164
ІІІ особа Філія «Слобожанський лісовий офіс» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», вул. Гулака-Артемовського, 22, м. Полтава, 36007
про витребування земельної ділянки
Суддя Кльопов І.Г.
Секретар Назаренко Я.А.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи: Господарським судом Полтавської області розглядається позов Заступника керівника Диканської окружної прокуратури в особі Полтавської обласної військової адміністрації до Опішнянської селищної ради про витребування із комунальної власності Опішнянської територіальної громади земельну ділянку з кадастровим номером 5321387200:00:025:0062 у державну власність в особі Полтавської обласної військової адміністрації ( з урахуванням заяви про зміну предмету позову від18.03.2026 вхід. № 3629)
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 24.03.2025 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду і відкрити провадження у справі; справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 24.04.2025.
03.04.2025 за вхід. № 4442 від Опішнянської селищної ради надійшов відзив на позов. Відповідач проти позову заперечує та просить суд відмовити у задоволенні позову.
07.04.2025 за вхід. № 4564 від Диканської окружної прокуратури надійшла відповідь на відповідь на відзив Опішнянської селищної ради. 
17.04.2025 за вхід. № 5159 від Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» надійшли письмові пояснення по суті спору. 
Ухвалою господарського суду Полтавської області від 19.03.2026 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.04.2026
24.03.2026 за вхід. № 3863 від Опішнянської сільської ради надійшла заява про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України.
01.04.2026 за вхід. № 4251 від ІІІ особи надійшла заява, в якій ІІІ особа просить суд здійснювати розгляд справи без участі представника та просить суд задовольнити позов у повному обсязі.
16.04.2026 за вхід. № 5098 від Опішнянської сільської ради надійшла заява про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України.
Приймаючи до уваги положення чинного законодавства, а також доводи наведені відповідачем в обґрунтування поданих клопотань про закриття провадження у справі, Господарський суд Полтавської області дійшов висновку про відсутність підстав для їх задоволення.
22.04.2026 за вхід. № 5409 від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив.
Диканською окружною прокуратурою установлено, що земельна ділянка з кадастровим номером 5321387200:00:025:0062 площею 7,48 га сформована на підставі технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності на території Човно – Федоровської сільській раді Зіньківського району Полтавської області, яку затверджено наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області №10546 - СГ від 14.11.2019.
Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 № 807-IX «Про утворення та ліквідацію районів» у Полтавській області утворено Полтавський район, у склад якого увійшла у тому числі територія Опішнянської селищної ради, а Зіньківський район ліквідовано.
Рішенням Опішнянської селищної ради від 04.11.2020 розпочато процедуру реорганізації Човно – Федоровської сільської ради шляхом приєднання до Опішнянської селищної ради та останню визначено правонаступником всього майна, прав та обов`язків. Правонаступництво Човно – Федоровської сільської ради Опішнянською селищною радою підтверджується також витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
На виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 31.01.2018 № 60 «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад», рішенням Опішнянської селищної ради від 19.11.2020 «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність» доручено голові виконавчого комітету Опішнянської селищної ради звернутися до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області з клопотанням про передачу у комунальну власність Опішнянській селищній раді Полтавської області земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності орієнтовною площею 1524,3578 га.
Наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 5-отг від 26.11.2020 передано Опішнянській селищній об`єднаній територіальній громаді, в особі Опішнянської селищної ради, у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 1500,4302 га, які розташовані за межами населених пунктів на території Зіньківського району Опішнянської селищної ради згідно з актом приймання-передач, у тому числі і земельну ділянку з кадастровим номером 5321387200:00:025:0062.
Рішенням Опішнянської селищної ради від 03.12.2020 затверджено акт приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної у комунальну власність від 26.11.2020 та прийнято у комунальну власність Опішнянської селищної об`єднаної територіальної громади в особі Опішнянської селищної ради земельні ділянки загальною площею 1500,4302 га, у тому числі і земельну ділянку з кадастровим номером 5321387200:00:025:0062.
За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка з кадастровим номером 5321387200:00:025:0062 зареєстрована за територіальною громадою в особі Опішнянської селищної ради 06.07.2021, номер відомостей про речове право 42966582, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2407802753213).
За даними Державного земельного кадастру зазначена земельна ділянка розташована в межах Опішнянської селищної об`єднаної територіальної громади, є землями запасу, відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення і є власністю територіальної громади в особі Опішнянської селищної ради.
Прокурор зазначає, що передача земельної ділянки із державної у комунальну власність відбулася з порушенням вимог законодавства.
Так, відповідно до п. 5 Прикінцевих Положень Лісового кодексу України (далі ЛК України) право державних лісогосподарських підприємств на раніше надані в постійне користування землі підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування (в редакції чинній на день постановлення оспорюваного рішення).
Статтею 7 ЛК України визначено, що ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.
За статтями 45, 47, 48, 54 ЛК України облік лісів включає збір та узагальнення відомостей, які характеризують кожну лісову ділянку за площею, кількісними та якісними показниками. Основою ведення обліку лісів є матеріали лісовпорядкування. 
Лісовпорядкування включає комплекс заходів, спрямованих на забезпечення ефективної організації та науково обґрунтованого ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання, підвищення екологічного та ресурсного потенціалу лісів, культури ведення лісового господарства, отримання достовірної і всебічної інформації про лісовий фонд України.
Лісовпорядкування є обов`язковим на всій території України та ведеться державними лісовпорядними організаціями за єдиною системою в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань лісового господарства.
У матеріалах лісовпорядкування дається якісна і кількісна характеристика кожної лісової ділянки, комплексна оцінка ведення лісового господарства, що є основою для розроблення на засадах сталого розвитку проекту організації та розвитку лісового господарства відповідного об`єкта лісовпорядкування.
Проект організації та розвитку лісового господарства передбачає екологічно обґрунтоване ведення лісового господарства і розробляється відповідно до нормативно-правових актів, що регулюють організацію лісовпорядкування.
Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерного дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу. Перелік планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентується галузевими нормативними документами.
Зокрема, за змістом пункту 1.1 Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Держлісгоспом СРСР 11.12.1986, планшети лісовпорядкування відносяться до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, а частина друга зазначеної Інструкції присвячена процедурі їх виготовлення.
Отже, при вирішенні питання щодо перебування земельної лісової ділянки в користуванні державного лісогосподарського підприємства необхідно враховувати положення п.5 розділу VIII «Прикінцеві положення» ЛК України.
Подібні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 368/1158/16-ц, від 23.10.2019 у справі № 488/402/16-ц, постановах Верховного Суду від 08.02.2018 у справі № 910/9256/16, від 15.01.2019 у справі № 907/459/17, від 19.06.2019 у справі № 911/604/18, від 27.01.2020 у справі № 617/964/15-ц та від 22.06.2020 у справі № 297/2935/16-ц, від 21.04.2021 у справі № 707/2196/15-ц, від 07.04.2021 у справі № 367/3877/15-ц, від 01.03.2018 у справі № 910/19932/16, від 04.08.2021 у справі № 925/889/19.
Планово картографічними матеріалами лісовпорядкування, які відповідно до п. 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» ЛК України підтверджують право постійного користування частиною земельної ділянки є: - Планшет №5 лісовпорядкування 2017 року, на якому зображено місцерозташування земельної ділянки з к.н. 5321387200:00:025:0062; - Планшет №3 лісовпорядкування 2007 року; - Проект організації та ведення лісового господарства «Державного підприємства «Диканське лісомисливське господарство» Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства Опішнянське лісництво, таксаційний опис, відомості поквартальних підсумків, 2008 року, - Проект організації та розвитку лісового господарства Державного підприємства «Диканське досвідне лісомисливське господарство» Полтавського обласного управління лісового та мисливського господарства» Опішнянське лісництво, таксаційний опис, поквартальні підсумки розподілу земель лісогосподарського призначення за категоріями, 2018 року.
Відповідно до матеріалами ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція від 23.12.2024, відповідно до виконаної схеми розташування земельної ділянки з кадастровим номером 5321387200:00:025:0062 відносно земель лісогосподарського призначення ДП «Диканське ЛМГ» (кв. 51 Опішнянського лісництва, згідно матеріалів лісовпорядкування 2017 року) на території Човно- Федорівської сільської ради Зіньківського району Полтавської області, орієнтовна площа її перетину з землями лісового фонду складає 7,4314 га.
Відповідачем виготовлено технічну документації із землеустрою щодо інвентаризації земель, яка є предметом спору, згідно до рішення шістдесят п`ятої сесії Опішнянської селищної ради восьмого скликання від 25 липня 2025 року «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)».
Також рішенням сімдесятої сесії Опішнянської селищної ради восьмого скликання від 21 листопада 2025 року «Про затвердження технічної документації щодо інвентаризації земель» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо інвентаризації земель кадастровий номер 5321387200:00:025:0062
Розробником технічної документації були подані документи на внесення змін до Державного земельного кадастру, який було сформовано 04.12.2025 року (№ витягу НВ-7301254862025).
В земельному кадастрі земельна ділянка з кадастровим номером 5321387200:00:025:0062 відноситься до лісових ділянок, яка вкрита лісовою рослинністю.
Однак, згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вказана земельна ділянка з кадастровим номером 5321387200:00:025:0062 залишається у комунальній власності територіальної громади в особі Опішнянської селищної ради.
Відповідно до усталеної позиції Великої Палати Верховного Суду застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)).
Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Віндикаційний позов є позовом речовим і як такий належить до речових способів захисту права власності. Його зміст полягає у вимозі неволодіючого власника до володіючого невласника про повернення речі в натурі. При цьому відповідно до статті 396 ЦК України за допомогою віндикаційного позову може захищатися володіння також і носія іншого речового права (титульного володільця), а не тільки права власності. Безпосередня мета віндикації полягає у відновленні володіння власника (титульного володільця), що, у свою чергу, забезпечує можливість використання ним усього комплексу правомочностей, що складають належне йому речове право (пункт 141 постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2024 у справі № 910/2592/19).
Тобто предметом віндикаційного позову є вимога неволодіючого власника до особи, яка незаконно фактично володіє майном, про його повернення (витребування) з чужого незаконного володіння.
Володіння як фактичний стан слід відрізняти від права володіння. Зокрема, права володіння, користування та розпоряджання майном належать власнику майна (частина перша статті 317 ЦК України), незалежно від того, є він фактичним володільцем чи ні. Тому власник не втрачає право володіння нерухомим майном у зв`язку з державною реєстрацією права власності за іншою особою, якщо остання не набула права власності. Натомість така інша особа внаслідок реєстрації за нею права власності на нерухоме майно стає фактичним володільцем такого майна, але не набуває права володіння, допоки право власності зберігається за попереднім володільцем. Тому заволодіння земельною ділянкою шляхом державної реєстрації права власності є можливим незалежно від того, набув володілець право власності (і право володіння) на таку ділянку чи ні. Володіння нерухомим майном, яке посвідчується державною реєстрацією права власності, може бути правомірним або неправомірним (законним або незаконним). Натомість право володіння, якщо воно існує, неправомірним (незаконним) бути не може.
У випадку незаконного, без відповідної правової підстави заволодіння такою особою таким майном, право власності (включаючи права володіння, користування та розпорядження) насправді і далі належатиме іншій особі - власникові. Тому заволодіння земельною ділянкою шляхом державної реєстрації права власності є можливим незалежно від того, набув володілець право власності (і право володіння) на таку ділянку чи ні. Останній має право витребувати це майно з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності.
У пункті 56 постанови від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц Велика Палата Верховного Суду виснувала, що вимога про витребування земельної ділянки лісогосподарського призначення з незаконного володіння (віндикаційний позов) в порядку статті 387 ЦК України є належним та ефективним способом захисту права власності. Такий висновок випливає також із постанов Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2018 у справі № 369/6892/15-ц, від 30.05.2018 у справі № 368/1158/16-ц, від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц.
Відповідно до ч. 5 ст. 122 Земельного кодексу України обласні державні адміністрації
на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.
З наведеного також вбачається, що вилучення з порушенням земельного законодавства спірної земельної ділянки, зміна її цільового призначення та передача у комунальну власність, порушує інтереси держави в особі Полтавської військової (обласної) державної адміністрації – власника земельної ділянки лісового фонду як уповноваженого державою органу
Отже, оскільки земельна ділянка з кадастровим номером 5321387200:00:025:0062 наразі є землями лісогосподарського призначення, ефективним способом захисту буде її витребування на користь держави в особі Полтавської обласної військової адміністрації.
Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України).
Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.
Частиною 5 ст. 236 ГПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п.5 ч.4 ст.238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.
Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України" від 28.10.2010р. №4241/03 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.
Відповідно до ч.23 рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України" за заявою №63566/00 суд нагадує, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.
При цьому суд зазначає, що згідно вимог ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
При цьому інші доводи та заперечення відповідача судом почуті, проте не оцінюються як обґрунтовані та правомірні, оскільки не впливають на зроблені судом висновки та не спростовують правомірності позовних вимог.
Враховуючи вищевикладене, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.
Щодо судових витрат
Суд встановив, що прокурором при зверненні до суду з відповідною позовною заявою було сплачено судовий збір у розмірі 12 112,00 грн. платіжною інструкцією № 344 від 17.02.2025.
Відповідно до ст. 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.
Так, враховуючи заяву прокурора про зміну предмету позову, частина суми судового збору, сплачена платіжною інструкцією № 344 від 17.02.2025 підлягає поверненню з Державного бюджету України на користь Полтавської обласної прокуратури у розмірі 9 084грн.
Згідно з положеннями статті 129 ГПК України, судовий збір у розмірі 3028,00грн. покладається на відповідача. 
Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити
2. Витребувати із комунальної власності Опішнянської територіальної громади земельну ділянку з кадастровим номером 5321387200:00:025:0062 у державну власність в особі Полтавської обласної військової адміністрації.
3. Стягнути з відповідача Опішнянської селищної ради (38164, Полтавська обл., Полтавський р-н, селище міського типу Опішня, вул.Перемоги, будинок 3 ЄДРПОУ 13955864) на користь Полтавської обласної прокуратури (м. Полтава, вул. 1100-річчя Полтави, 7, р/р UA118201720343130001000006160 ДКСУ м. Київ код ЄДРПОУ 02910060) сплачений судовий збір за подачу позову у сумі 3028 грн.
4. Повернути із Державного бюджету України на користь Полтавської обласної прокуратури (м. Полтава, вул. 1100-річчя Полтави, 7, р/р UA118201720343130001000006160 ДКСУ м. Київ код ЄДРПОУ 02910060) надмірно сплачений судовий збір у розмірі 9 084 грн.
Видати накази із набранням цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду .

Повне рішення складено 14.05.2026 

Суддя Кльопов І.Г.