П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.03.2026  	Справа №607/5769/26 Провадження №3/607/2214/2026	

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Холява О.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Тернопільського РУП Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, –

В С Т А Н О В И В :
з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №783364 від 12 березня 2026 року вбачається, що 09 березня 2026 року о 14.20 год. громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно доньки гр. ОСОБА_2 , а саме словесно ображав, принижував, погрожував, чим завдав шкоди її здоров`ю психічного характеру та вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.173-2 КУпАП.
ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подавав. Приймаючи до уваги вимоги ст.268 КУпАП, вважаю за можливе розгляд справи проводити у його відсутності.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 вказала, що 12 березня 2026 року між нею, її сином ОСОБА_3 та батьком ОСОБА_1 виник конфлікт, однак останній не вчиняв відносно них домашнього насильства.
Суд, заслухавши пояснення потерпілої ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ч.1 ст.173-2 КУпАП, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Дії ОСОБА_1 кваліфікуються за ч.1 ст.173-2 КУпАП, згідно якої настає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дає наступне визначення домашнього насильства - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Домашнє насильство - це один з різновидів насильства. Воно відрізняється від інших проявів (на вулиці, під час військових дій, під час конфлікту, в колективах тощо) тим, що коїться близькими один до одного людьми (родичами або членами сім`ї), які мають тісні стосунки - кровні, емоційні, шлюбні, інтимні, господарські та які пов`язані між собою. Таким чином, попередження та протидія домашньому насильству, а також надання допомоги постраждалим ускладняються саме тим, що це правопорушення стосується близьких людей.
Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Однак важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».
Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.
Конфлікт: особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.
На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, особою, яка складала протокол серії ВАД №783364 в якості доказів долучено: витяг з ІПНП – рапорт інспектора чергового Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільські області Полянської В.О. від 09 березня 2026 року; протокол прийняття заяви ОСОБА_2 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 09 березня 2026 року; письмові пояснення ОСОБА_2 від 09 березня 2026 року, ОСОБА_1 від 12 березня 2026 року; копію термінового заборонних приписів стосовно кривдника ОСОБА_1 серії ЕТ №10576, ЕТ №1054775 від 12 березня 2026 року; форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, вчинені ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 12 березня 2026 року, рівень небезпеки – низький; копію протоколу серії ВАД №783365 від 12 березня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП; копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 , паспорта ОСОБА_1 .
Таким чином, судом встановлено, що 09 березня 2026 року о 14.20 год. між ОСОБА_1 та його донькою ОСОБА_2 і внуком ОСОБА_3 відбувся конфлікт, однак, будь-яких відомостей про те, що ОСОБА_1 дійсно вчиняв будь-які дії психологічного характеру, пов`язані з домашнім насильством, зазначені документи не містять.
Суд зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.
Окрім цього, ОСОБА_2 в судовому засіданні вказала, що її батько ОСОБА_1 09 березня 2026 року не вчиняв відносно неї та його внука ОСОБА_3 домашнього насильства, тому просила не притягувати його до відповідальності.
Таким чином, сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє спростувати сумніви у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 неправомірних дій, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Згідно із п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.
Виходячи з вищенаведеного, вважаю що в даному випадку в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки суду не надано жодного беззаперечного доказу, з якого вбачалося б, що ОСОБА_1 09 березня 2026 року вчинив домашнє насильство щодо своєї доньки ОСОБА_2 , у зв`язку із чим провадження в даній справі підлягає закриттю.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.173-2, 247, 283, 284 КУпАП, Суд, –

П О С Т А Н О В И В :
провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП – закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддя	О. І. Холява