Справа №521/22526/25
Провадження №2/521/2599/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року м. Одеса
Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі: 
головуючого судді Тополевої Ю.В., 
за участю секретаря Онуфрієнко К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, –

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулась до Хаджибейського районного суду міста Одеси із позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №95240780000 (26200966120533) від 18.03.2019 року у розмірі 68809,81 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 16000,00 грн.
Позов обґрунтований такими обставинами. 
18.03.2019 року між АТ «УКРСИББАНК» та  ОСОБА_1 укладено кредитний договір №95240780000 (26200966120533). Відповідно до умов договору, кредитодавець надав позичальнику кредит у розмірі 49700,00 грн. на строк до 10.04.2021 р. включно. Відповідно до договору процентна ставка за кредитним договором встановлюється в розмірі 55,00 % річних. Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти на загальну суму 49700,00 грн., що підтверджується виписками по рахунку. Згідно з умовами договору позичальник зобов`язаний у встановлений договором строк, повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені договором.
19.02.2021 року було укладено договір № 200, відповідно до якого АТ «УКРСИББАНК» відступило на користь ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №95240780000 (26200966120533) від 18.03.2019 року.
22.02.2021 року було укладено договір № 04/22/02/2021/1, відповідно до якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №95240780000 (26200966120533) від 18.03.2019 року.
У свою чергу, 10.01.2023 року було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №95240780000 (26200966120533) від 18.03.2019 року.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за №95240780000 (26200966120533) від 18.03.2019 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості становить 68809,81 грн, з яких:
- заборгованість за основним зобов?язанням (за тілом кредиту) – 52296,29 грн.,
- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги –16513,52 грн.
17.02.2026 року представником ОСОБА_1 було надано відзив із запереченнями щодо позову. Обґрунтовуючи свої заперечення зазначив, щопозивачем не надано до суду належних доказів факту перерахування кредитних коштів на платіжну картку саме позичальника. Інформація з банку емітента картки щодо належності картки відповідачу та руху коштів за нею не надано. Крім того, розрахунок первісного кредитора взагалі відсутній. Також вказав, що відповідач не оформлював з АТ «УКРСИББАНК» будь-які кредитні картки та не отримував від первісного кредитора будь-яких кредитних коштів. Крім того, 23.02.2026 року представником ОСОБА_1 було подано заяву про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, посилаючись на їх неспівмірність зі складністю справи.
23.02.2026 року представником ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було подано відповідь на відзив, в якому зазначив про безпідставність доводів сторони відповідача, позов підтримав, просив його задовольнити.
Судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження в порядку ч. 1 ст. 274 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги належить задовольнити, зважаючи на наступне.
18.03.2019 року між АТ «УКРСИББАНК» та  ОСОБА_1 укладено кредитний договір №95240780000 (26200966120533).
Відповідно до умов договору, кредитодавець надав Позичальнику кредит у розмірі 49700,00 грн. на строк до 10.04.2021 р. включно.
За умовами договору, кредитодавець зобов`язувався надати позичальнику кредит на умовах та в порядку, визначеному кредитним договором, а позичальник в свою чергу зобов?язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов кредитного договору.
Відповідно до договору процентна ставка за кредитним договором встановлюється в розмірі 55,00 % річних.
Також, умовами договору передбачено, що за користування кредитними коштами за кредитом понад встановлений договором термін, розмір процентної ставки може бути змінений, та діятиме для строкової суми основної заборгованості на дату виникнення такого прострочення. Такий розмір процентної ставки застосовується для всієї простроченої сумі основного боргу позичальника за договором, та починає нараховуватись на прострочену суму основного боргу з дати виникнення простроченої, а саме з наступного дня після дня несплати або не повної сплати платежу встановленого у кредитному договорі, і нараховуються до моменту погашення такої заборгованості.
Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана уся інформація, передбачена вимогами законодавства.
На підтвердження факту укладання договору позивачем надано Договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) № 95240780000 від 18.03.2019 р., Паспорт споживчого кредиту – Інформаційний лист від 19.03.2019 р., Анкету-заяву на надання споживчого кредиту від 18.03.2019 р., які підписані  ОСОБА_1 .
Встановлено, що кредитодавець належним чином виконав свої зобов?язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти на загальну суму 49700,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку, наданою АТ «УКРСИББАНК»
Згідно з умовами договору позичальник зобов`язаний у встановлений договором строк, повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим договором.
Незважаючи на це, Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строки, передбачені договором.
19.02.2021 року було укладено договір № 200, відповідно до якого АТ «УКРСИББАНК» відступило на користь ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №95240780000 (26200966120533) від 18.03.2019 року.
22.02.2021 року було укладено договір № 04/22/02/2021/1, відповідно до якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №95240780000 (26200966120533) від 18.03.2019 року.
У свою чергу, 10.01.2023 року було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №95240780000 (26200966120533) від 18.03.2019 року.
Так, згідно наданого розрахунку, заборгованість відповідача за кредитним договором №95240780000 (26200966120533) від 18.03.2019 року становить 68809,81 грн, з яких:
- заборгованість за основним зобов?язанням (за тілом кредиту) – 52296,29 грн.,
- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги –16513,52 грн.
Вказаний розрахунок стороною відповідача не спростований належними та допустимими доказами, власний розрахунок надано не було.
У відповідності до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача.
Згідно статті 1054 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (Стаття 1049 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
У відповідності до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.
Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Доводи сторони відповідача про те, що в матеріалах справи відсутні належні докази факту перерахування кредитних коштів на платіжну картку саме позичальника, а також докази щодо належності картки відповідачу, в повному обсязі спростовуються матеріалам справи, зокрема листом АТ «УКРСИББАНК».
З огляду на вищевказане, посилання сторони відповідача на те, що відповідач не оформлював з АТ «УКРСИББАНК» будь-які кредитні картки та не отримував від первісного кредитора будь-яких кредитних коштів є безпідставними.
Таким чином, враховуючи виниклі між сторонами правовідносини, оцінюючи докази в їх сукупності, а також приймаючи до уваги недопустимість односторонньої відмови від виконання договірних зобов`язань, суд дійшов висновку, що пред`явлені позовні вимоги є обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 1, ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
Ціна позову по даній справі становить 68809,81 грн, який задоволено на 100%, тобто з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір у розмірі 3028,00 гривень.
Згідно положень ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу до позовної заяви долучено договір про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024 року, укладеного між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», копію прайс-листа АО «Лігал Ассістанс» про види послуг та їх ціну, копію заявки на надання юридичної допомоги № 2420 від 03.11.2025 року на суму 16000,00 грн., копію витягу з Акту № 16 від 28.11.2025 року про надання юридичної допомоги з детальним описом наданих послуг.
Разом із цим, стороною відповідача було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу, посилаючись на їх неспівмірність зі складністю справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269). 
Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (висновок Об`єднаної палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, висловлений у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі 922/445/19). 
За таких обставин, враховуючи наявність заперечень сторони відповідача щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд оцінює витрати позивача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який витратив адвокат на формування правової позиції та складання процесуальних документів (позовна заява, заява про зменшення розміру позовних вимог, адвокатський запит), бере до уваги факт розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а також типовість вказаної справи для позивача та його представника.
Так, враховуючи складність справи та обсягу наданих послуг і виконаних робіт, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16000,00 грн. не є обґрунтованими та пропорційними до предмета спору з урахуванням значення справи для сторін, а також того, що вказана справа не вимагає значного часу для підготовки позовної заяви та визначення правової позиції у справі. Тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн., що, на переконання суду буде обґрунтованим, та в повній мірі відповідатиме складності справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Керуючись ст.ст. 526, 527, 530, 1054-1057, 1077, 1078 ЦК України, ст.ст. 12, 60, 81, 89, 141, ЦПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», ЄДРПОУ 44276926, адреса місцезнаходження: вул. Мечнікова, буд. 3, оф. 306, м. Київ, 01133, заборгованість за кредитним договором №95240780000 (26200966120533) від 18.03.2019 року у розмірі 68809 (шістдесят вісім тисяч вісімсот дев`ять) гривень 81 копійку.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», ЄДРПОУ 44276926, адреса місцезнаходження: вул. Мечнікова, буд. 3, оф. 306, м. Київ, 01133, судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 копійок та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок. 
Рішення суду може бути оскаржене учасниками справи до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено 27 квітня 2026 року.

Суддя:         Ю.В. Тополева