Справа № 462/1338/25 Головуючий у 1 інстанції: Гедз Б.М. 
Провадження № 22-ц/811/3161/25 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
15 травня 2026 року м. Львів
Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого – судді Бойко С.М.,
суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В., 
секретаря – Хоцяновича О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 12 серпня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, третя особа – приватний нотаріус Золочівського районного нотаріального округу Львівської області Куліцька Наталія Святославівна, про визнання права власності у порядку спадкування та стягнення недоотриманої пенсії, 
встановив:
У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на недоотриману пенсію (доплату до пенсії) за період з квітня 2019 року по березень 2024 року в сумі 293991 грн. 90 коп., яка належить спадкодавцю ОСОБА_2 , донараховану на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.02.2024 року у справі №380/48/24, та стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі – ГУ ПФУ у Львівській області) на її користь недоотриману пенсію (доплату до пенсії) за період з квітня 2019 року по березень 2024 року в сумі 293991 грн. 90 коп.
Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.02.2024 року у справі №380/48/24 задоволено частково позов її батька – ОСОБА_2 до ГУ ПФУ у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, зокрема, визнано протиправними дії ГУ ПФУ у Львівській області щодо відмови здійснити перерахунок пенсії та її виплату з 01.04.2019 року ОСОБА_2 відповідно до вимог ст.ст.43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із обов`язковим врахуванням розмірів щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії), та додаткових видів грошового забезпечення, передбачених у новій довідці від 14.11.2023 року №С/17551 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року; зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області здійснити перерахунок пенсії та її виплату з 01.04.2019 року (з урахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_2 та додаткових видів грошового забезпечення, передбачених у новій довідці від 14.11.2023 року №С/17551 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року.
На виконання вищевказаного судового рішення відповідачем здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 та визначено, що доплата до його пенсії з квітня 2019 року по березень 2024 року становить 293991 грн. 90 коп. 
Зазначена сума доплати до пенсії так і не була виплачена ОСОБА_2 за життя.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть.
Після його смерті позивач, як донька померлого, звернулась до приватного нотаріуса Золочівського районного нотаріального округу Львівської області Куліцької Н.С. із заявою про прийняття спадщини. 
Дружина померлого – ОСОБА_3 подала нотаріусу нотаріально засвідчену відмову від спадщини на користь позивачки. 
Відтак, єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 є його донька ОСОБА_1 .
Вказувала, що після смерті батька звернулася до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою щодо виплати їй неотриманих батьком коштів на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.02.2024 року у справі №380/48/24, однак, відповідач повідомив, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за законом та членам їх сімей і залишились недоотриманими у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, тому підстави для виплати недоотриманої пенсії ОСОБА_1 відсутні.
На підставі наданого ГУ ПФУ у Львівській області листа, приватний нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на недоотриману пенсію ОСОБА_2 . 
Оскільки позивач має право, як спадкоємець за законом після смерті ОСОБА_2 , на отримання виплати суми недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 просила позов задовольнити.
Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 12 серпня 2025 року позов задоволено.
Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на нараховані грошові кошти пенсії (доплату до пенсії) за рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.02.2024 року у справі №380/48/24, та недоотримані за життя ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що становить 293991 грн. 90 коп., а також судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп., сплачений спадкодавцем при зверненні до суду.
Стягнуто з ГУ ПФУ у Львівській області на користь ОСОБА_1 нараховані грошові кошти пенсії (доплату до пенсії) за рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.02.2024 року у справі №380/48/24, та недоотримані за життя ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що становить 293991 грн. 90 коп., а також судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп., сплачений спадкодавцем при зверненні до суду.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Львівській області на користь ОСОБА_1 понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 2361 грн.
Рішення суду оскаржив відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Відповідач зазначає, що Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишились неодержаними у зв`язку з його смертю.
Зауважує, що такий підхід до врегулювання даних правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.
За позицією відповідача, у разі переходу до вказаних осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат, відповідні правовідносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права.
Наголошує, що в даному випадку, право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально встановлений законом порядок, який визначений виключно статтею 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Зазначає, що за приписами статті 61 вказаного Закону, оспорювана сума 293991 грн. 90 коп. не включається до складу спадщини і виплачується тим членам сім`ї пенсіонера, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте, батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
Додає, що зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Відтак, спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
Звертає увагу, що грошові кошти у вигляді заборгованості по пенсії не є власністю Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області та не знаходяться на його рахунках, тому виконання судового рішення в повному обсязі можливе лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету.
16.11.2025 року позивач ОСОБА_1 в особі свого представника – адвоката Колодій А.С., подала відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечила доводи та вимоги апелянта.
В судове засідання апеляційного суду учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи всі були повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, тому, відповідно до вимог ч.2 ст.247, ч.2 ст.372 ЦПК України, розгляд справи проведено апеляційним судом у відсутності учасників справи без фіксування судового процесу звукозаписувальним технічним засобом.
Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено – повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 05.05.2026 року, є дата складення повного судового рішення – 15.05.2026 року.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.02.2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ГУ ПФУ у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено частково, визнано протиправними дії ГУ ПФУ у Львівській області щодо відмови здійснити перерахунок пенсії та її виплату з 01.04.2019 року (з урахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_2 відповідно до вимог ст.ст.43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із обов`язковим врахуванням розмірів щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії), та додаткових видів грошового забезпечення, передбачених у новій довідці від 14.11.2023 року №С/17551 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року; зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області здійснити перерахунок пенсії та її виплату з 01.04.2019 року (з урахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_2 та додаткових видів грошового забезпечення, передбачених у новій довідці від 14.11.2023 року №С/17551 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року. Стягнуто на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Львівській області 1073 грн. 60 коп. сплаченого судового збору.
На виконання вищевказаного судового рішення у справі №380/48/24 судом видано виконавчий лист про зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області здійснити перерахунок пенсії та її виплату з 01.04.2019 року (з урахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_2 відповідно до вимог ст.ст.43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із обов`язковим врахуванням розмірів щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії), та додаткових видів грошового забезпечення, передбачених у новій довідці від 14.11.2023 року №С/17551 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року.
Згідно з розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою №ХВ 49228 на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.02.2024 року у справі №380/48/24, заборгованість за період з квітня 2019 року по березень 2024 року становить 293991 грн. 90 коп.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 15.04.2024 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 , яка є донькою померлого, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого Чемеровецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 , виданого повторно 21.05.2024 року, згідно якого дошлюбне прізвище ОСОБА_1 – ОСОБА_4 , звернулася до приватного нотаріуса Золочівського районного нотаріального округу Львівської області Куліцької Н.С. із заявою про прийняття спадщини за законом, на підставі якої нотаріусом заведено спадкову справу №72978304, що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі №78350432 від 13.09.2024 року.
Згідно заяви ОСОБА_3 – дружини померлого ОСОБА_2 , поданої до приватного нотаріуса Золочівського районного нотаріального округу Львівської області Плотиці Г.Д., що зареєстрована в реєстрі за №1005, вона як спадкоємиця за законом першої черги, відмовилась від прийняття спадщини після померлого чоловіка ОСОБА_2 на користь доньки померлого – ОСОБА_1 . 
Позивач звернулася до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про виплату їй, як спадкоємцю ОСОБА_2 , доплати до його пенсії, нарахованої на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.02.2024 року у справі №380/48/24, проте, не виплаченої її батьку за життя.
Листом №30716/В-1300-24 від 17.12.2024 року ГУ ПФУ у Львівській області повідомило, що відповідно до ч.1 ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим законом та членам їх сімей і залишились недоотриманими у зв`язку із його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
У відповідь на лист приватного нотаріуса Золочівського районного нотаріального округу Львівської області Куліцької Н.С. від 19.11.2024 року №72/02-14 щодо наявності недоотриманих грошових коштів, що належали померлому ОСОБА_2 , ГУ ПФУ у Львівській області надало аналогічну відповідь.
На підставі цієї відповіді, приватним нотаріусом Золочівського районного нотаріального округу Львівської області Куліцькою Н.С. повідомлено ОСОБА_1 про необхідність для видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що належало померлому ОСОБА_2 , представити документи, що підтверджують його право власності на майно, яке підлягає спадкуванню.
Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За приписами статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, 
Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України).
Згідно зі статтею 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності – входять до складу спадщини.
Верховний Суд у постанові від 14.02.2022 року у справі №243/13575/19 зазначив, що тлумачення ст.1227 ЦК України доводить, що цією нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (ст.1227 ЦК) та додаткового юридичного факту – смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї – спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (ст.1224), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (ст.1241 ЦК), задоволення вимог кредиторів (ст.1281 ЦК). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом.
Положення ч.ч.2, 3 ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості – переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.
Таку правову позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23.09.2020 року (справа №428/6685/19).
Відповідно до ч.1 ст.91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суми пенсії, що належали пенсіонеру і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини.
Згідно зі ст.46 цього Закону, нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що спадщина є сукупністю прав та обов`язків, які в разі смерті фізичної особи (спадкодавця) переходять від нього до інших осіб (спадкоємців). Об`єктом спадкування можуть бути лише права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент його смерті. Право на спадщину переходить лише до спадкоємців, які прийняли спадщину в установленому порядку.
Суми пенсії, які не були одержані спадкодавцем за життя, входять до складу спадщини за сукупності наступних умов: спадкодавець за життя мав право на їх одержання та не реалізував це право; після смерті спадкодавця відсутні члени його сім`ї (або їх неможливо встановити).
Судом встановлено, що за життя ОСОБА_2 не було виплачено нараховану згідно з рішеннями Львівського окружного адміністративного суду від 21.02.2024 року у справі №380/48/24 пенсію в розмірі 293991 грн. 90 коп., а оскільки ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом після смерті свого батька, тому вищевказана доплата пенсії увійшла до складу спадщини.
За таких обставин, суд першої інстанції правомірно виходив із того, що ГУ ПФУ у Львівській області зобов`язане виплатити позивачу ОСОБА_1 недоотриману ОСОБА_2 за життя пенсію в розмірі 293991 грн. 90 коп. Інших осіб (членів сім`ї, спадкоємців), які б звертались до відповідача з такою вимогою, немає.
Вказаний підхід також застосований Верховним Судом, зокрема, у постановах від 09.10.2019 року у справі №355/323/17, від 16.12.2020 у справі №428/12730/19, де суд, вирішуючи питання наявності у особи права на отримання нарахованої, але невиплаченої пенсії (доплат до пенсії) її померлого чоловіка, вказав, що аналіз ст.ст.1218, 1219, 1227 ЦК України свідчить, що законодавець не забороняє спадкування права на отримання нарахованої, але неодержаної пенсії (доплат до пенсії). Суд виходив із того, що визначальним є те, чи були такі виплати нараховані спадкодавцеві за життя, оскільки лише за умови, що такі суми були нараховані за життя, проте, не отримані спадкодавцем, вони можуть увійти до складу спадщини. При цьому, позивач, як спадкоємець за законом, в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті чоловіка, а тому набула права на отримання нарахованої, але невиплаченої пенсії (доплат до пенсії). Суд також наголосив, що стягнення у судовому порядку нарахованої на підставі вказаних рішень, але невиплаченої спадкодавцю за життя суми пенсії, не призведе до подвійного стягнення з держави одних і тих самих сум.
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про наявність правових підстав для відмови в позові з посиланням на вимоги статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з огляду на наступне.
Відповідно до статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте, батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше шести місяців після смерті пенсіонера.
Норми статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не можуть бути прийняті до уваги, оскільки прямо суперечать статті 1227 ЦК України та вказаним вище спеціальним нормам пенсійного законодавства з цього питання.
Враховуючи вказані норми матеріального права, встановивши, що сума пенсії, яка належала ОСОБА_2 , залишилася неотриманою ним у зв`язку із смертю, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що його донька – ОСОБА_1 успадкувала належну спадкодавцю суму пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України.
Отже, суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин та обставини справи, давши належну оцінку доказам, які сторони подали на підтвердження своїх вимог та заперечень, не допустив порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для скасування чи зміни рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення даного спору, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду – залишити без змін.
Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

ухвалив:
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення.
Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 12 серпня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 15 травня 2026 року.

Головуючий        С.М. Бойко
Судді:         С.М. Копняк
А.В. Ніткевич