Справа № 212/10386/25 
2-о/212/29/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2026 року м. Кривий Ріг 

Покровський районний суд міста Кривого Рогу у складі головуючої судді Швець М. В., присяжних Каснянчука В. Ф., Петришиної Г. М., за участі секретаря судового засідання Терещук М.В., заявниці ОСОБА_1 , представника заявниці адвоката Мудрака М. М., представника заінтересованої особи Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області Черниша М. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області, Виконавчий комітет Покровської районної в місті ради, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою,
встановив таке.
До суду звернулася представниця заявниці Лященко А. М. Суд виніс ухвалу про розгляд справи в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні. 
Ухвалами суду від 03.11.2025, 27.02.2026, 30.04.2026 року судом були витребувані докази. 
У судовому засіданні 14.04.2026 було задоволено заяву ОСОБА_1 та її представника про виклик свідків.
У заяві ОСОБА_1 просила визнати безвісно відсутнім ОСОБА_2 , національність – росіянин, ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заяву обґрунтовано таким. 
26 січня 2023 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 . До часу, як уклали шлюб, багато років жили в цивільному шлюбі. У 2022 році чоловік став на Захист Батьківщини і Сповіщенням сім`ї від 13.12.2023 року було повідомлено, що Лугінець В. М. вiдданий Вiйськовiй присязi на вiрнiсть Українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок, за Україну, свободу i незалежнiсть, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , поблизу населеного пункту Старомайорське, Волноваського району, Донецької області. Відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, прийнято рішення, протокол від 18.04.2025 № 196/975, про призначення одноразової грошової допомоги дружині померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини, солдата ОСОБА_3 21.05.2025 кошти перераховано на рахунок ІНФОРМАЦІЯ_4 для подальшого спрямування їх на рахунок ІНФОРМАЦІЯ_5 , з якого надійшли документи для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, для подальшого перерахування ОСОБА_1 коштів. 03.06.2025 кошти зараховані на її картковий рахунок. В поданому ІНФОРМАЦІЯ_6 висновку, щодо виплати одноразової грошової допомоги членам родини померлого ОСОБА_3 , наявна інформації, що у померлого залишився батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце мешкання якого не відоме, та який, відповідно, має право на отримання частки одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 . Заяви про призначення (відмовою від призначення) та виплати одноразової грошової допомоги від батька, у зв`язку зі смертю сина, ОСОБА_3 , станом на 27.06.2025 на розгляд Комісії, не надходило. Батько ОСОБА_3 ще ІНФОРМАЦІЯ_7 розірвав шлюб з матір`ю ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , та поїхав до російської федерації, місто Краснодар. З того часу будь-який зв`язок з ним втрачено. Він ні разу не зателефонував, не написав листа, не повідомив іншим способом про місце свого перебування. Вони намагались встановити його місце знаходження, але пошук не дав жодних результатів. Через те, що вона має право на отримання одноразової допомоги у зв`язку зі смертю її чоловіка, пов`язаною із Захистом Батьківщини, але не може отримати її в повному обсязі, так як частка належить його батькові, заявниця вимушена звертатись в суд з заявою про визнання його безвісно відсутнім.
У судовому засіданні заявниця та її представник підтримали заяву, просили задовольнити.
Заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області 13.11.2025 подало до суду письмові пояснення, в яких навело положення законодавства та свою позицію по суті справи не зазначило. У судовому засіданні представник цієї заінтересованої особи просив вирішити справу на підставі закону. 
Заінтересована особа Виконавчий комітет Покровської районної в місті ради до суду не з`явилася, своїм право на участь у справі не скористалася; будь-які заяви, клопотання – відсутні.
Суд, на підставі ч. 1 ст. 244 ЦПК України, оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення та відклав його ухвалення та проголошення на 08.06.2026 року о 16:55 годині.
Фактичні обставини, встановлені судом.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та заявниця ОСОБА_1 одружилися 26.01.2023, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1 (а. с. 12). 
Згідно зі Сповіщенням сім`ї № Г/8547 від 13.12.2023 року, що надійшло на адресу заявниці, військовослужбовець ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 поблизу н. п. Старомайорське Волноваського району Донецької області (а. с. 11). Відповідно до Витягу з Протоколу № 3846 від 16.10.2024 засідання штатної регіональної ВЛК по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця зроблено висновок про пов`язаність захворювання солдата ОСОБА_3 , яке призвело до смерті та причина смерті – пов`язані із захистом батьківщини (а. с. 16). Згідно з Витягом із наказу командира в/ч НОМЕР_2 № 188 від 04.07.2024 солдата ОСОБА_3 виключено зі списків особового складу з 11.12.2023 у зв`язку із загибеллю (а. с. 18).
Згідно з Листом Головного управління соціальної підтримки від 27.06.2025 (а. с. 14), адресованому ОСОБА_5 , в поданому ІНФОРМАЦІЯ_6 висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги членам родини померлого ОСОБА_6 наявна інформація, що у ОСОБА_3 залишився батько ОСОБА_2 , місце мешкання якого не відоме та який має право на отримання частки одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 . Заяви про призначення (відмовою від призначення) та виплати одноразової грошової допомоги від батька у зв`язку зі смертю сина, ОСОБА_3 , станом на 27.06.2025 на розгляд комісії не надходило.
Згідно з Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 24.04.2013 ОСОБА_7 змінила прізвище на « ОСОБА_8 » на підставі актового запису про шлюб № 296 від 09.03.1977, вчиненого Жовтневим відділом ДРАЦС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області; відомості про чоловіка: ОСОБА_2 ; згідно з актовим записом № 403 від 04.05.1981 шлюб було розірвано, актовий запис вчинено Тернівським відділом ДРАЦС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а. с. 9).
Згідно з копією Свідоцтва про народження (а. с. 10) батьками ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_8 в м. Кривий Ріг, є: ОСОБА_2 та ОСОБА_9 . 
Згідно зі свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 від 07.01.2023 матір ОСОБА_3 – ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_9 (а. с. 91). 
Згідно із Записом акта про укладення шлюбу № 296 від 09.03.1977 зазначено відомості про осіб, що одружуються: вона: Шевців ОСОБА_9 ; він: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце народження (його): ст. Старомушківська Павловського району Краснодарського краю; національність: росіянин; працює: машиністом екскаватора «Укрзв`язокчермет»; місце постійного проживання: АДРЕСА_1 ; документи, що посвідчують особу: паспорт НОМЕР_4 , виданий Жовтневим РВС 1976 року (а. с. 45).
Згідно із Записом акта про народження ОСОБА_3 № 240 від 21.02.1978 зазначено відомості про його батька: « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , національність: росіянин; місце постійного проживання: АДРЕСА_1 ; працює машиністом екскаватора «Укрзв`язокчермет» (а. с. 44). 
Згідно з відповіддю Департаменту адміністративних послуг Виконавчого комітету Криворізької міської ради від 05.03.2025 на запит суду місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , з 03.08.1976 до 20.03.1981; під час вибуття зазначено можливу майбутню адресу реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 ; відомості про зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , відсутні (а. с. 67).
Згідно з відповіддю Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України від 09.04.2026 за наявними обліками територіальних органів ДМС України рішення про встановлення, оформлення належності до громадянства України, набуття громадянства Україні ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в установленому порядку не приймалося; інформація про оформлення паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_8 відсутня (а. с. 75).
Згідно з листом-відповіддю Виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради від 28.04.2026 на запит адвоката виконком не має можливості надати інформацію щодо осіб, зареєстрованих за адресою: АДРЕСА_2 на теперішній час та у попередні роки, а також інформацію щодо реєстрації місця проживання/перебування за даною адресою ОСОБА_2 , у зв`язку з передачею архівного фонду відділу на відповідальне зберігання департаменту виконкому Криворізької міської ради; за період з 01.01.2021 по 28.04.2026 до виконкому районної у місті ради звернень, заяв, повідомлень щодо місця перебування ОСОБА_2 не надходило (а. с. 100). 
Згідно з відповіддю Покровського відділу ДРАЦС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління юстиції України від 12.05.2026 актовий запит про смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутній.
Заявниця ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що матір її чоловіка ОСОБА_6 - ОСОБА_4 вже померла. Сама заявниця батька свого чоловіка – ОСОБА_2 , вимогу про встановлення факту безвісної відсутності якого вона заявила до суду, ніколи не знала. Натомість вона знає, що її чоловік ОСОБА_10 намагався знайти свого батька, який виїхав до росії і з 1981 року сім`я втратила з ним зв`язок. До державних органів сім`я для оголошення ОСОБА_2 в розшук не зверталася. 
Свідки під час допиту в судовому засіданні 30.04.2026 показали суду таке. 
Свідок ОСОБА_11 , 1965 року народження, пояснила суду, що проживає за адресою: АДРЕСА_3 , з 1971 року. З батьком ОСОБА_6 вона ніколи не була знайома, за цією адресою його ніколи не бачила, з ним не перетиналася. Знала ОСОБА_4 – матір ОСОБА_6 . Знала про ОСОБА_12 , що вона була самотня. Свідок ніколи не чула про ОСОБА_2 .
Свідок ОСОБА_13 , 1993 року народження, пояснила суду, що вона – донька та заявниці; ОСОБА_3 був її вітчимом. ОСОБА_13 проживала разом з матір`ю та вітчимом з 2006 року. Знала маму вітчима ОСОБА_14 , яку сприймала як бабусю. Про батька вітчима ніколи не чула, не бачила, не спілкувалася: бабуся і вітчим колись казали, що він проживає в росії.
Свідок ОСОБА_15 , 1963 року народження, пояснив суду, що проживає за адресою: АДРЕСА_3 , з 1988 року; з ОСОБА_16 та його дружиною ОСОБА_1 перебував у дружніх відносинах; батька ОСОБА_6 ніколи не бачив і не чув про нього. 
Представниця Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області Приходько О. О. у судовому засіданні пояснила суду, що Державна міграційна служба не ідентифікувала ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як громадянина України; відомості про отримання ним паспорта громадянина України – відсутні. 
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Оцінка аргументів сторін та висновки суду.
Згідно з ч. 1 ст. 43 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Аналогічна норма містилася у ст. 18 Цивільному кодексі УРСР (1963 року), що діяла станом на 1981 рік і до набуття чинності Цивільним кодексом України у 2004 році. 
Згідно з частиною першою статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно зі ст. 17 ЦК УРСР (1963 року) місцем проживання визнається те місце, де громадянин постійно або переважно проживає.
Заявниця не довела, а суд не встановив обставину місця постійного проживання ОСОБА_2 після 1981 року за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки, як свідчить інформація, надана Департаментом адміністративних послуг Виконавчого комітету Криворізької міської ради, він знявся з реєстрації за цією адресою 20.03.1981 року; зазначав про намір проживати за адресою: АДРЕСА_2 , однак, як підтверджено тою самою відповіддю Департаменту адміністративних послуг Виконавчого комітету Криворізької міської ради (а. с. 67), так і не проживав там.
Тобто у суду немає підстав вважати зазначену заявницею адресу як місце його постійного проживання. Сама заявниця та її донька підтвердили, що від ОСОБА_9 та ОСОБА_3 чули про те, що батько ОСОБА_3 та колишній чоловік ОСОБА_9 виїхав жити до росії. Разом з тим інформація про його виїзд до росії – доказами не підтверджена, а є лише припущенням. Доказів на підтвердження наміру його розшукати ні самою заявницею, ні іншими особами – не надано.
Безвісна відсутність – це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.
За положеннями статті 43 ЦК України визначено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Зазначена норма права передбачає перш за все з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутнім, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження.
Сам по собі факт втрати зв`язку заявника із фізичною особою і фактична відсутність у заявника відомостей про її місце перебування не є безумовною підставою для визнання фізичної особи безвісно відсутньою. 
Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою.
Аналогічні висновки містяться у Постановах КЦС ВС від 09 квітня 2025 року у справі № 202/14972/23,  від 05.06.2024 року у справі № 183/7128/23.
Заявниця належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, не надала, зокрема не довела того, що місце постійного проживання ОСОБА_2 після 1981 року було АДРЕСА_1 , або АДРЕСА_2 ; не довела неможливість отримання цих відомостей. Суд таких доказів у порядку частини другої статті 294 ЦПК України не встановив.
Отже, заявниця не довела обставин, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. 
Суд також дійшов висновку про те, що звернення заявниці з вимогою про визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім є неналежним способом захисту з огляду на таке. Як зазначила заявниця, причиною її звернення до суду з такою вимогою стало те, що вона не може отримати одноразову допомогу у зв`язку зі смертю її чоловіка, пов`язаною із Захистом Батьківщини, в повному обсязі, так як частка належить його батькові. 
Згідно з п. 5 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим Постановою КМУ № 975 від 25.12.2013, в редакції, що діяла станом на 10.12.2023 (далі – «Порядок»), одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста. Не призначення одноразової грошової допомоги членам сім`ї, батькам тощо, які визнані безвісно відсутніми, вказаним Порядком не передбачено.
Визнання особи безвісно відсутньою не припиняє її правоздатності, а може мати наслідком, відповідно до ст. 44 ЦК України, встановлення опіки над її майном. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (ч. 4 ст. 25 ЦК України). Отже, навіть безвісно відсутній член батько або член сім`ї загиблого військовослужбовця має право на відповідну частку грошової допомоги. Тому задоволення судом вимоги заявниці і визнання ОСОБА_2 безвісно відсутнім не призведе до ефективного захисту її права/інтересу, про яке вона заявляє.
У Постанові Великої Палати Верховного Суду (далі – «ВП ВС») від 19.01.2021 у справі № 916/1415/19 сформульовано висновок про те, що, якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню (п. 6.7.). У цій Постанові ВП ВС, а також Постанові від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 суд дійшли також висновку про те, що в кінцевому результаті ефективний спосіб захисту прав повинен забезпечити поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення – гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, тобто такий захист повинен бути повним та забезпечувати таким чином мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії (забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту) (п. 6.13. та п. 63 вказаних Постанов).
Враховуючи зазначене, відсутні підстави для задоволення вимоги заявниці. 
На підставі зазначеного, керуючись статями 10, 13, 258-259, 264, 265, 293, 294, 305-308, ЦПК України, суд
ухвалив таке.
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області, Виконавчий комітет Покровської районної в місті ради, про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заявниця: ОСОБА_1 , АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_5 .
Заінтересована особа: Головне управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області; вул. В. Липинського, 7, м. Дніпро; ЄДРПОУ 37806243.
Заінтересована особа: Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг, вулиця Гордієнка Костя, будинок, 2; ЄДРПОУ 04052531.
Рішення суду складено та підписано 08 червня 2026 року.

Суддя М. В. Швець

Присяжні:        Каснянчук В. Ф. 

Петришина Г. М.