Справа № 420/11961/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 липня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Бутенка А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 загону морської охорони Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
Стислий зміст позовних вимог.
ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою до НОМЕР_1 загону морської охорони Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ), в якій просить суд:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та не виплату ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, додаткову винагороду в розмірі 70 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць у період з 24.02.2022 року по 23.03.2022 року;
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та не виплату ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, додаткову винагороду в розмірі 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць у період з 24.02.2022 року по 28.02.2022 року;
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та не виплату ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 винагороду за участь в ООС на лінії бойового зіткнення, винагроду за участь в ООС АТ, винагороду за бойове чергування та морської винагороди за березень 2022 року;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_2 ) Юридична адреса: АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 , нарахувати та виплатити ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , додаткову винагороду в розмірі 70 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць у період з 24.02.2022 року по 23.03.2022 року;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_2 ) Юридична адреса: АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 , нарахувати та виплатити ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , додаткову винагороду в розмірі 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць у період з 24.02.2022 року по 28.02.2022 року;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_2 ) Юридична адреса: АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 , нарахувати та виплатити ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , винагороду за участь в ООС на лінії бойового зіткнення, винагроду за участь в ООС АТ, винагороду за бойове чергування та морської винагороди за березень 2022 року.
Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що чоловік позивачки, який проходив військову службу за контрактом старшим матросом електриком-рульовим штурманського відділення штурманської бойової частини (БЧ-1) корабля Морської охорони 3 рангу ВО-32 “ ІНФОРМАЦІЯ_2 ” НОМЕР_1 загону морської охорони Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) загинув під час виконання ним обов`язків військової служби. Під час проходження служби ОСОБА_2 не виплачене належне йому додаткове грошове забезпечення за період з 24.02.2022 року по 23.03.2022 року. Вважаючи, що така бездіяльність відповідача є протиправною, позивачка звернулася до суду з цим позовом.
20.05.2026 року від ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ) надійшов відзив на позовну заяву в обґрунтування якого зазначено, що на початку повномасштабного вторгнення військ рф на територію України (в подальшому були внесені зміни у порядок), додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно виплачувалась всім військовослужбовцям, які перебували на військовій службі, а в збільшеному розмірі до 100 000 грн. - виплачувалась тим військовослужбовцям, які приймали участь у бойових діях або забезпечували здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, тобто її величина (в збільшеному розмірі до 100 000 грн.) за кожний місяць прямо залежить від тривалості здійснення бойових (спеціальних) завдань і не є сталою або передбачуваною, з огляду на постійну воєнну динаміку. У військовій частині НОМЕР_2 відсутні будь-які документи (накази, журнали, рапорти) за період лютий, березень, квітень, травень 2022 року щодо підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 у бойових діях або заходах та здійснення бойових (спеціальних) завдань. Таким чином, у зв`язку з відсутністю у військовій частині НОМЕР_2 документального підтвердження участі ОСОБА_2 у бойових діях або заходах, та періоду такої участі, а позовна заява ОСОБА_1 та додані до неї документи не містить відомостей щодо прийняття ОСОБА_2 участі у бойових діях або заходах, та періоду такої участі, підстав для нарахування та виплати ОСОБА_2 додаткової грошової винагороди у збільшеному розмірі до 100 000 грн. за лютий-березень 2022 року відсутні, тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Згідно архівної відомості грошового забезпечення ОСОБА_2 за 2022 рік, військовою частиною НОМЕР_2 було нараховано та виплачено ОСОБА_2 додаткову винагороду, передбачену Постановою №168 за лютий 2022 року (за 5 днів лютого) - у розмірі 5357,14 грн., за березень 2022 року (за 25 днів березня) - у розмірі 24193,55 грн. Підстави для повторного нарахування та виплаті ОСОБА_2 додаткової грошової винагороди у розмірі 30 000 грн. за лютий-березень 2022 року діючим законодавством не передбачені, а тому така позовна вимога не підлягає задоволенню. Указом Президента України від 13.04.2014 року №405/2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" на сході України було розпочато антитерористичну операцію (АТО). Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30 квітня 2018 року затвердило початок Операції об`єднаних сил (ООС) на сході України. Це рішення змінило формат Антитерористичної операції (АТО), яка тривала з 2014 року. Рішення Ради національної безпеки і оборони України було введено в дію Указом Президента України від 30.04.2018 № 116/2018 «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях». 24 лютого 2022 року російською федерацією було здійснено повномасштабне вторгнення на територію України. У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції РНБО, відповідно до ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який продовжено Указами Президента України до 07 лютого 2025 року. У зв`язку з повномасштабним вторгнення рф та введенням в Україні (на всій території України) воєнного стану 24.02.2022 завершилася Операція Об`єднаних сил (ООС) в Донецькій та Луганській областях, що є загальновідомим фактом та не потребує доказуванню. Питання оплати за прийняття участі у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації як на сході України, так і на іншій її території регулюється з 24.02.2022 Постановою №168. Тому з лютого 2022 року виплати винагороди за участь в ООС на лінії бойового зіткнення, винагороди за участь в ООС АТ за участь військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації не нараховувалися, а замість зазначених виплат нараховувалися та виплачувалися грошові кошти (додаткова винагорода) на підставі Постанови №168. ОСОБА_2 військовою частиною НОМЕР_2 за період лютийберезень 2022 року було нараховано та виплачено додаткову винагороду, передбачену Постановою 168. Підстави для нарахування та виплати ОСОБА_2 винагороди за участь в ООС на лінії бойового зіткнення, винагороди за участь в ООС АТ за березень 2022 року відсутні.
Заяви чи клопотання від сторін не надходили.
Процесуальні дії вчинені судом.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 04.05.2026 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Обставини справи.
ОСОБА_2 проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_3 з 05.02.2021 року.
ІНФОРМАЦІЯ_4 в місті Маріуполь ОСОБА_2 загинув, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 виданого Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 21.11.2022 року.
Відповідно до витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювання, поранень та травм у колишнього військовослужбовця, протокол № 245 від 27 грудня 2022 р., поранення старшого матроса ОСОБА_2 , 1993 року народження, який згідно біографічної довідки виданої начальником відділу кадрів Регіонального управління Морської охорони від 20.12.2022 року проходив військову службу за контрактом в ДПСУ - з 05.02.2021 року по 23.03.2022 року, яке за представленими документами призвело до смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 , причина смерті -«Вогнепальне поранення шиї та тулуба. Ушкодження внаслідок військових дій від вогнепальної зброї». Поранення, яке призвело до смерті, Так, пов`язане із захистом батьківщини. 
ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 , дружина загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , звернулася до НОМЕР_1 загону морської охорони Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) із заявою в якій просила виплатити неотриману частку одноразової грошової допомоги, передбачену п. 1 абз. 2 статті 163 закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», законами України «Про Державну прикордонну службу України» та постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейськім та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 24.02.2022 року по 31.03.2022 року.
Листом відповідач повідомив, що за даними інформаційно-комунікаційної системи фінансово-економічного забезпечення « ІНФОРМАЦІЯ_6 » нарахування та виплата додаткової винагороди матросу ОСОБА_3 за період з 24.02.2022 року по 31.03.2022 року здійснена у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за наявною інформацією у в/ч НОМЕР_2 , підстав для здійснення інших виплат додаткової винагороди не вбачається.
Вважаючи, що така бездіяльність відповідача є протиправною, позивачка звернулася до суду з цим позовом.
Джерела права й акти їх застосування.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частина перша статті 6, частина перша статті 14 Закону України від 03 квітня 2003 року № 661-IV "Про Державну прикордонну службу України" (далі - Закон № 661-IV) визначає, що Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення, до особового складу якої входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України.
Згідно зі статтею 16 цього Закону № 661-IV умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.
Відповідно до частини першої статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-XII, дія якого, в силу приписів пункту 1 частини першої статті 3 цього Закону, поширюється в тому числі на військовослужбовців правоохоронних органів спеціального призначення) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
За приписами частини другої статті 9 Закону № 2011-XII установлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно з абзацами першим і другим частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Указами Президента України строк дії режиму воєнного стану продовжується.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова № 168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до п.5 Постанови №168, ця постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.
Висновки суду.
Відповідно до висновків Верховного Суду у справі №640/13029/22, додаткова винагорода, яка передбачена Постановою №168, встановлена на період дії воєнного стану, є новим та особливим видом у системі грошового забезпечення, зокрема військовослужбовцям, виплата якої, з одного боку, має регулярний щомісячний характер, а, з іншого, - обмежена строком дії воєнного стану в Україні. Правова природа такої виплати невід`ємно пов`язана із особливим характером служби, із здійсненням спеціальних повноважень, які змістовно випливають із статусу військовослужбовця та передбачені законом і мають компенсаційну мету, - часткова відплата за особливості несення служби в умовах війни.
Суд зазначає, що ключовим правовим питанням, щодо якого виник спір, є наявність підстав для виплати ОСОБА_2 , як військовослужбовцю Військової частини НОМЕР_2 одноразової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168, у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць за період з 24.02.2022 року по 23.03.2022 року.
З аналізу положень вищевказаних нормативно-правових актів вбачається, що виплата додаткової винагороди в розмірі 30 000 гривень щомісячно виплачується військовослужбовцям Державної прикордонної служби на період дії воєнного стану.
В той час, як виплата додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць виплачується військовослужбовцям Державної прикордонної служби, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 у березнi 2022 року за лютий 2022 рiк була нарахована та виплачена додаткова винагорода (30000 грн.) у розмiрi 5357, 14 грн (з 24.02.2022 року по 28.02.2022 року) та у березнi 2022 року за березень 2022 рiк у розмiрi 24193,55 грн (з 01.03.2022 року по 25.03.2022 року).
Суд звертає увагу, що нарахування додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168 від 28.02.2022 року (в первинній редакції) здійснюється в розмірі 30 000 гривень щомісячно. В той час, як ОСОБА_2 нарахування та виплата додаткової винагороди була здійснена пропорційно в розрахунку на місяць, що не відповідає положенням п.1 постанови КМУ №168 від 28.02.2022 року (в первинній редакції).
Відмовляючи у нарахуванні та виплаті додаткової винагороди у збільшеному розмір відповідач виходив з того, що у військовій частині НОМЕР_2 відсутні будь-які документи (накази, журнали, рапорти) за період лютий, березень, квітень, травень 2022 року щодо підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 у бойових діях або заходах та здійснення бойових (спеціальних) завдань.
Суд звертає увагу, що абзацом 2 п.1 Постанови №168 визначено, що виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Також суд звертає увагу, що в період з 24.02.2022 року по 30.07.2022 року були відсутні нормативно-правові акти Адміністрації Держприкордонслужби України щодо необхідності підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
Як вже зазначалося судом, виплата додаткової винагороди у збільшеному розмірі до 100000,00 грн обумовлена участю військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів. (пункт 1 Постанови № 168).
До того ж, зазначені норми законодавства передбачають два варіанти вчинення таких дій, а саме: "участь військовослужбовця у бойових діях" та "участь військовослужбовця у відсічі і стримуванні збройної агресії".
За приписами статті 1 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII "Про оборону України" (далі - Закон № 1932-XII) бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння).
Водночас, відсіч і стримування збройної агресії є більш широким поняттям, яке може включати як рішучий опір та протидію збройної агресії, так і недопущення подальшої збройної агресії. При цьому, для відсічі і стримуванні збройної агресії не обов`язковим є факт проведення бойових дій.
Окрім того, стаття 1 Закону № 1932-XII визначає, що район воєнних (бойових) дій це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, вся територія Маріупольського району Донецької області з 05.03.2022 року перебуває під тимчасовою окупацією Російської Федерації.
Відповідно до наказу Міністерства розвитку та розвитку громад та територій України від 28.02.2025 року № 376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» з 24.02.2022 року по 20.05.2022 року м.Маріуполь Донецької області належало до територій на яких велися активні бойові дії. 
З 05.03.2022 року Маріупольський район Донецької області та, зокрема, м.Маріуполь по теперішній час знаходиться під тимчасовою окупацією.
Поряд з цим, Верховний Суд у постанові від 09.03.2026 року № 200/3172/23 звертає увагу, що території активних бойових дій відноситься до категорії - територій, на яких ведуться (велися) бойові дії.
Матеріалами справи підтверджено, що старший матрос ОСОБА_2 електрик-рульовий штурманського відділення штурманської бойової частини (БЧ-1) корабля Морської охорони 3 рангу ВО-32 “Донбас” НОМЕР_1 загону морської охорони Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) в спірний період з 24.02.2022 по 23.03.2022 року, перебуваючи у складі військової частини НОМЕР_2 боронив АДРЕСА_2 .
Таким чином, ОСОБА_2 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території м. Маріуполь Донецької області у період з 24.02.2022 року по 23.03.2022 року.
За таких обставин, суд дійшов висновку про доведеність обставин безпосередньої участі ОСОБА_2 у спірний період у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території м. Маріуполь Донецької області, що дає підстави для виплати йому за спірний період додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн розмірі.
Суд зазначає, що відсутність документації військової частини НОМЕР_2 , яка була знищена під час захоплення м. маріуполь, щодо безпосередньої участі військовослужбовця у забезпеченні бойових дій по забезпеченню заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, не свідчить про відсутність у нього права на таку винагороду.
Щодо позовних вимог в частині зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити винагороду за участь в ООС на лінії бойового зіткнення, винагороду за участь в ООС АТ, винагороду за бойове чергування та морської винагороди за березень 2022 року, суд зазначає наступне.
Так, Указом Президента України від 13.04.2014 року №405/2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" на сході України було розпочато антитерористичну операцію (АТО).
Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 30 квітня 2018 року "Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях", яке введено в дію Указом Президента України від 30.04.2018 року № 116/2018 «Про широкомасштабну антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях» затвердило початок Операції об`єднаних сил (ООС) на сході України. 
Вказане рішення змінило формат Антитерористичної операції (АТО), яка тривала з 2014 року. 
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 р. в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.
Таким чином, Операція Об`єднаних сил (ООС) на сході України формально завершилася з початком повномасштабного вторгнення 24.02.2022 року.
Отже, з 24 лютого 2022 року виплати винагороди за участь в ООС на лінії бойового зіткнення, винагороди за участь в ООС АТ, винагороди за бойове чергування та морська винагорода не нараховується.
З огляду на вказане суд дійшов висновку про відсутність підстав для нарахування та виплати винагороди за участь в ООС на лінії бойового зіткнення, винагороди за участь в ООС АТ, винагороди за бойове чергування та морської винагороди за березень 2022 року.
Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Решта доводів висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі “Серявін та інші проти України” від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.
Відповідно до ст.242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.
Розподіл судових витрат.
Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне стягнути з НОМЕР_1 загону морської охорони Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 665,60 грн.
Керуючись ст.ст.6, 72-73, 77, 132, 139, 143, 241-246, 250-251 КАС України, суд, -
ВИРІШИВ:
1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ) до НОМЕР_1 загону морської охорони Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
2. Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 загону морської охорони Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100000 гривень, у зв`язку з безпосередньою участю та у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації у м. Маріуполі Донецької області за період з 24.02.2022 року по 23.03.2022 року включно в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
3. Зобов`язати НОМЕР_1 загін морської охорони Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 дружині загиблого ОСОБА_2 збільшену додаткову грошову винагороду, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі 100000 гривень, у зв`язку з безпосередньою участю у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації у м. Маріуполі Донецької області за період з 24.02.2022 року по 23.03.2022 року включно в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, з урахуванням виплачених сум.
4. В іншій частині позовних вимог – відмовити.
5. Стягнути з НОМЕР_1 загону морської охорони Державної прикордонної служби України (Військова частина НОМЕР_2 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) судовий збір в розмірі 665,60 грн.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.
Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя А.В. Бутенко