Дата документу 05.06.2026	Справа № 554/5054/24	
 	Провадження № 2/554/743/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2026 року Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого - судді Савченко Л.І., 
за участю секретаря судового засідання - Титаренко Д.В., 
позивача - ОСОБА_1 , представника відповідача - Голопьорової І.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Управління Служби безпеки України в Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Державна казначейська служба України, про відшкодування майнової та моральної шкоди, -
в с т а н о в и в :
Позивач ОСОБА_1 13.05.2024 року звернувся з позовом до Октябрського районного суду м.Полтави, який після усунення недоліків виклав в остаточній редакції від 04.03.2025 року, до відповідача Держави України  в особі УСБУ в Полтавській області,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Державна казначейська служба України, в якому прохав: 
- визнати незаконними проведення відповідачем в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконним клопотання про накладення арешту на майно, визнання вилучених речей речовими доказами (далі - слідчі дії);
- визнати порушення відповідачем його майнових прав проведенням в ході кримінального провадження незаконних слідчих дій;
- визнати нанесення відповідачем моральної шкоди проведенням в ході кримінального провадження незаконних слідчих дій;
- стягнути із бюджету України дванадцять мільйонів одна тисяча триста дев`яносто дві грн. 81 коп. (12 000 000 грн. моральної шкоди та 1 392 грн. 81 коп. майнової шкоди) на його користь в рахунок відшкодування моральної та майнової шкоди, завданої відповідачем внаслідок порушення його прав.
В обґрунтування позову вказав, що 07.03.2023 року громадянином ОСОБА_2 , який
назвався контррозвідником (співробітником СБУ) при співпраці із робітниками Національної поліції був вилучений у нього пристрій (лазерна указка), який був легально придбаний на китайському торговому інтернет-майданчику « Аліекспрес » для побутового використання. Цей пристрій ОСОБА_3 обіцяв передати до оперативного підрозділу СБУ, що і зробив. На той час (приблизно 22:30) 22.08.2023 р у в/ч НОМЕР_1 сталася подія, а саме керівником польотів в/ч НОМЕР_1 були помічені відмітки від НЛО на екрані радару в районі розташованому в 20 км від Полтави, що призвело до припинення польотів військової авіації. Інформація про цю подію стала відома керівництву УСБУ в Полтавській області, яке побачило ознаки кримінального правопорушення, у зв`язку з чим було відкрито кримінальне провадження № 22023170000000198 за ознаками ст.114-1 КК України. 28.08.2023 р слідчий відповідача, маючи інформацію про лазерну указку вилучену у нього 07.03.2023 р та рапорти військових, вирішив об`єднати дві події 07.03.2023 р та 22.08.2023 задля перспективи повідомлення йому підозри у вчиненні кримінального правопорушення за ст.114-1 КК. 06.09.2023 року слідчий відповідача отримує від слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави Чуванової А.М. ухвалу на проведення обшуку у житловому приміщенні за його адресою, де просить дозволу на вилучення БПЛА, засобів радіозв`язку, радіоконтролю та управління, відео та аудіо записуючи пристрої, джерела е/м випромінювання, лазери, прожектори, знаряддя з їх ремонту та обслуговування, засоби мобільного зв`язку, комп`ютерну техніку, електронні носії інформації, чорнові записи, карти місцевості. 22.09.2023 р. слідча група проводить обшук за його адресою та вилучає два системні блоки, два смартфони та три лазерні указки, про що складає протокол та опис. 23.09.2023 р. слідчий відповідача проводить огляд смартфонів та лазерних указок та постановляє рішення про визнання їх та системних блоків речовими доказами. 29.09.2023 р. за клопотанням слідчого відповідача слідчий суддя Чуванова А.М. ухвалою накладає арешт на вилучене майно. 16.02.2024 р ухвалою слідчого судді Блажко І.О. було задоволено його клопотання про часткове скасування арешту майна (справа № 554/8144/23,
провадження № 1-кс/554/1979/2024). Відповідач повернув йому три лазерні указки. Лазери не були упаковані в сейф-пакети і не опломбовані - просто лежали на столі. Він провів поверхневий огляд лазерних указок, підключив їх до електроживлення і виявив, що дві з них втратили свої функції пристроїв інтенсивного випромінювання, тобто ледве світили. В той же день вони взагалі перестали працювати. 22.03.2024 р. ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Полтави Миронець О.К. було задоволено його клопотання про скасування арешту майна (справа № 552/1667/24, провадження № 1-кс/552/668/24). Слідчий відмовився повернути йому майно та повідомив про перекваліфікацію справи № 22023170000000198 із ст.114-1 КК України на ст.296 КК та передачу її до Національної поліції. 30.03.2024 р. дізнавачем Національної поліції було винесено рішення про закриття кримінального провадження N 22023170000000198 від 24.08.2023 року згідно ст.284 ч. 1 п. 2 КПК України. 08.04.2024 р. дізнавач Національної поліції отримав від відповідача його майно і в той же день передав під розписку.
Вважає, що незаконність дій слідчого у кримінальному провадженню № 22023170000000198 підтверджується самим фактом закриття провадження за відсутністю події злочину, хочу відсутність події злочину була очевидна ще до відкриття провадження. Тобто застосування слідчим відповідача норми ст.214 КПК було безпідставним. Відповідно до вимог абз.2 п.8 ч.3 ст.234 КПК слідчий повинен додати оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими він обґрунтовує доводи клопотання. Але ж ніяких документів чи матеріалів щодо наведення ракет чи збору інформації не існувало, тому клопотання про обшук не було обґрунтованим. Слідчий суддя ухвалою дозволила провести обшук в житловому приміщенні, але відповідач обшукав також і нежитлові приміщення, і територію земельної ділянки. При цьому, обшуки були проведені із порушеннями. 23.09.2023 р. слідчий відповідача проводить огляд лазерних указок та смартфонів та постановляє визнати їх і системні блоки речовими доказами. 
29.09.2023 р слідчий суддя Чуванова А.М. задовольняє клопотання на арешт майна, хоча в матеріалах судової справи № 554/8144/23, провадженням № 1-кс/554/12118/2023 на час розгляду питання про накладення арешту були відсутні будь-які докази на підтвердження тих обставин, які
відповідач виклав у своєму клопотанні про арешт майна. Таким чином, арешт на майно було накладено необґрунтовано. Вказує, що він мав статус третьої особи, а на майно третьої особи може бути накладено арешт з метою спеціальної конфіскації. Такої мети відповідачем заявлено не було. 
При розрахунку збитків керується положеннями ст.ст. 3 та 4 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду", згідно яких відшкодуванню в грошовому еквіваленті підлягає майно, яке було вилучене і не збереглося. Вказує, що у нього було незаконно вилучено 4 лазерних указок. Одна - 07.03.2023 р. і три 22.09.2023 р. Повернули йому 3 лазерні указки, які були вилучені 22.09.2023 р і дві із них в непрацездатному стані (зіпсовані). Вартість лазерної указки, яка вилучена 07.03.2023 р - $6,64 (у гривнях 248,69 грн.). Вартість кожної лазерної указки, які вилучені 22.09.2023 р.- 505,25 грн., вартість двох -1010,49 грн. (доказ у додатках 4 та 5). Разом: 248,69 + 1010,49 = 1259,18 грн. Також він зазнав збитків у сумі 133,63 грн., які сталися внаслідок вилучення у нього смартфону Redmi 10C із сім-картками № НОМЕР_2 та НОМЕР_12. Номер НОМЕР_12 обслуговується оператором Київстар. Після повернення йому телефону на день розблокування сім-картки виявилася сума в мінусовому сальдо в розмірі 133,63 грн., яку треба було виплатити оператору за право далі користуватися номером. Разом він зазнав матеріальних збитків в сумі розміром 1259,18 + 133,63 = 1392,81 грн.
Щодо моральної шкоди зазначає, що вона полягає у фізичних стражданнях, які він вимушено зазнав внаслідок порушення його майнових прав та у моральних стражданнях. Фізичні страждання полягають у відчутті болю, яке він відчував кожного разу, коли був вимушений долати пішки щонайменше 15 км туди-назад, які розділяють його постійне місце проживання та
центральну міську бібліотеку та суд. Внаслідок незаконних слідчих дій він був вимушений захищати майнові права. Захист передбачав вивчення та аналіз кримінального законодавства, доступ до якого з дому він не мав внаслідок вилучення системного блоку та смартфону. Тому вимушений був ходити до бібліотеки в комп`ютерний зал. Фізична біль виникала у нього внаслідок захворювання поліостеоартрозу правої стопи ІІ ст., HALLUX VALGUS ІІІ ст., внаслідок чого при ходьбі він відчуває больовий синдром та набряклість у стопі. Пересуватися міським
транспортом йому не дозволяє відсутність доходів. Моральні страждання полягають сумарно в багатьох чинниках. Сам обшук за участю 12 співробітників СБУ та двох чи трьох бійців спец-підрозділу "Альфа" шокував його та членів його родини. Оскільки обшук проводився також і в нежитлових приміщеннях і на земельній ділянці, то його свідками стали сусіди по вулиці і це викликало негативні чутки серед них. Загроза бути звинуваченим за ст.114-1 КК за наведення ракет, збір військової інформації та інші перешкоджання законної діяльності ЗСУ не на жарт лякала і турбувала. Захист майнових прав потребував розумового та нервового напруження, витрат часу та фізичної енергії. Також через незаконні слідчі дії прийшлося вступити в особистий конфлікт із слідчим суддею Чувановою А.М., суддею Сініциним Е.М. суддею Материнко М.О. та колегією суддів апеляційної інстанції, оскільки ці особи перешкоджали його спробам захистити майнові права. Арешт майна викликав неабиякий дискомфорт у реалізації звичних умов життя. В
нього був відсутній мобільний зв`язок та доступ до інтернету, де він звик отримувати інформацію наукового, політичного, економічного, культурного, просвітницького, розважального характеру, спілкуватися з людьми з усього світу. Відсутність зв`язку зі ним шокувала його знайомих та родичів. Переживання ним негативних емоцій (відчуття несправедливості, відчуття неможливості оскаржити цю несправедливість, розпач, сум`яття, лють) створює обсяг моральної шкоди, розмір
компенсації якої ним оцінено в 12 млн. грн. на підставі методу морально- емоціонального задоволення. Зокрема, за відчуття несправедливості 2 000 000 грн., за відчуття неможливості оскаржити цю несправедливість 2 000 000 грн., за розпач 2 000 000 грн., за сум`яття 2 000 000 грн., за лють 2 000 000 грн., за відчуття фізичного болю 2 000 000 грн. 
Ухвалою судді Материнко М.О. від 14 травня 2024 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.
Ухвалою судді Материнко М.О. від 30.09.2024 року заяву позивача про відвід судді Материнко М.О. визнано необґрунтованою.
Ухвалою судді Материнко М.О. від 03.10.2024 року заяву позивача про відвід судді Материнко М.О. визнано необґрунтованою.
Ухвалою судді Материнко М.О. від 21 лютого 2025 року заяву судді Материнко М.О. про самовідвід задоволено, справу передано на розгляд іншому судді.
Ухвалою судді Гольник Л.В. від 03 березня 2025 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.
Ухвалою судді Гольник Л.В. від 10 березня 2025 року звільнено позивача від сплати судового збору та відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою судді Гольник Л.В. від 17 березня 2025 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Гольник Л.В. задоволено частково, відведено суддю Гольник Л.В. від розгляду справи, справу передано до канцелярії суду для повторного авто розподілу, передбаченого ст. 33 ЦПК України.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.03.2025 року справу передано на розгляд судді Савченко Л.І.
Ухвалою судді Савченко Л.І. від 19 березня 2025 року справу прийнято до провадження у порядку загального позовного провадження.
25 квітня 2025 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щодо зміни найменування місцевих загальних судів» № 4273-IX, у зв`язку з чим Октябрський районний суд м. Полтави офіційно змінив найменування на Шевченківський районний суд міста Полтави.
Від відповідача УСБУ в Полтавській області до суду надійшов відзив на позов, в якому прохав відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що Слідчим відділом УСБУ в Полтавській області здійснювалось досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному за № 22023170000000198 від 24 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.114-1 КК України, за фактом перешкоджання мешканцями Полтавської області законній діяльності підрозділу Збройних Сил України - військовій частині, в особливий період, із використанням спеціального технічного обладнання. В ході проведення досудового розслідування проведено обшук, внаслідок якого визнано речовими доказами у кримінальному провадженні окремо визначене майно. Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 29.09.2023 у справі № 554/8144/23 накладено арешт на окремо визначене майно. Постановою Полтавського апеляційного суду від 24 жовтня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 29.09.2023 про арешт майна без змін. Таким чином, арешт на майно, належне Позивачу, було накладено згідно з нормами чинного законодавства. Ухвалами від 19.12.2023, від 13.02.2024 та іншими по справі №554/8144/23 в задоволенні клопотань про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 22023170000000198 від 24 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України відмовлено. Крім того, відсутні будь-які судові рішення, якими б було визнано протиправними (незаконними) дії посадових осіб УСБ України в Полтавській області в ході проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 22023170000000198. Діючим КПК України, а саме главою 26, передбачені підстави та порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, а також оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування. Жодних посилань на визнання незаконними дій слідчого прокурором або судом під час досудового слідства в позовній заяві не міститься, позивачем не надано відповідних доказів щодо його тверджень про «незаконність» дій посадових осіб органу досудового розслідування відповідача. Також вказано, що відповідність процесуальних документів (за формою чи змістом) вимогам закону, складення їх уповноваженою особою, а також правомірність інших дій (бездіяльності) під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні може бути встановлено судом у кримінальному процесі у сукупності з іншими доказами. Крім того, зазначено, що спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органами державної влади, зокрема, органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 ЦК України та деталізовані у Законі України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Системне тлумачення зазначених норм свідчить про те, що особа має право на відшкодування моральної шкоди на підставі Закону № 266/94-ВР та ЦК України лише за існування таких умов: шкода завдана особі визначеними у згаданих вище нормах державними органами (органами, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність; органами досудового розслідування; прокуратурою; судом); шкода завдана особі переліком рішень, дій чи бездіяльності посадових чи службових осіб таких органів. Встановлення протиправності (незаконності) у діях слідчого органу досудового розслідування під час вчинення слідчих дій по кримінальному провадженню № 22023170000000198 є обов`язковою умовою для покладення відповідальності на державу за дії (бездіяльність) посадових осіб органів державної влади у виді відшкодування шкоди, оскільки за змістом статей 1173, 1174 ЦК України підлягає відшкодуванню шкода, завдана не будь-якими, а саме незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади чи його посадової особи. Разом з тим, відсутні будь-які судові рішення, якими б було визнано протиправними (незаконними) дії посадових осіб УСБУ в Полтавській області в ході проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні № 22023170000000198. Позивач не надав до суду жодних доказів та підтверджень перенесених ним душевних страждань, необхідності застосування додаткових зусиль для нормалізації життєвих зв`язків і відновлення стосунків з оточуючими людьми. Також матеріали справи не містять доказів втрати чи погіршення таких зв`язків і стосунків з соціальним оточенням. Наявність причинно-наслідкового зв`язку між протиправними (неправомірними) діями (бездіяльністю) і заподіяною шкодою та вина відповідача також не доведені.
Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій звернув увагу, що він не оскаржує накладення арешту слідчим суддею, а оскаржує законність клопотання про навладення арешту на майно. Його позов містить вимоги про визнання незаконними ряду слідчих дій, а вимоги про відшкодування шкоди є похідними. Звертає увагу, що ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» не вимагає наявності визнання незаконними дій слідчого прокурором або судом під час досудового слідства. Щодо відсутності у ст.2 Закону зміни правової кваліфікації, то це посилання є безпідставним, так як кримінальне провадження є закритим і це є підставою для застосування п.2 ст. 2 Закону № 266/94 -ВР.
Ухвалою суду від 03 жовтня 2025 року у задоволенні клопотання відповідача УСБУ в Полтавській області про закриття провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України відмовлено, закрито підготовче провадження по справі.
Ухвалою суду від 12 грудня 2025 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Державну казначейську службу України.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав у повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві та відповіді на відзив.
Представник відповідача УСБУ в Полтавській області Голопьорова І.В. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, з підстав, викладених у відзиві.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Державної казначейської служби України у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Суд, заслухавши учасників справи, допитавши позивача як свідка, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що Слідчим відділом УСБУ в Полтавській області здійснювалось досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному за № 22023170000000198 від 24 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.114-1 КК України, за фактом перешкоджання мешканцями Полтавської області законній діяльності підрозділу Збройних Сил України - військовій частині, в особливий період, із використанням спеціального технічного обладнання.
В ході проведення досудового розслідування 22.09.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 06.09.2023 року ( справа № 554/8144/23, провадження № 1-кс/554/11073/2023) проведено обшук житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , де проживав, зокрема, ОСОБА_1 , та вилучене окреме майно (а.с.180-181, 159-160). 
Постановою СВ УСБУ в Полтавській області від 23 вересня 2023 року вилучене в ході обшуку майно визнано речовими доказами (а.с.161).
Старший слідчий в ОВС слідчого відділу УСБУ в Полтавській області Горбовський В. звернувся до суду з клопотанням про арешт майна від 23 вересня 2023 року, вилученого в ході обшуку (а.с.163-165).
Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 29 вересня 2023 року у справі № 554/8144/23, провадження № 1-кс/12118/2023 накладено арешт на вилучене в ході обшуку майно ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон Redmi 10C (ІМЕІ НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ) із сім-картами ПрАТ «Київстар» НОМЕР_5 , ПрАТ «ВФ «Україна» НОМЕР_6 ; мобільний телефон НОМЕР_7 (ІМЕІ НОМЕР_8 ; НОМЕР_9 ( із сім-картою ПрАТ «Київстар» НОМЕР_10 ; 3 лазерні указки чорного кольору (джерела інтенсивного світлового випромінювання); системний блок чорного кольору із написом «НКС», системний блок чорного кольору із написом «Кіngston Fury» до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку (а.с.158).
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 24 жовтня 2023 року ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 29 вересня 2023 року про арешт майна залишено без змін (а.с.188).
Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 19 грудня 2023 року у справі № 554/8144/23, провадження № 1-кс/15405/2023 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про скасування арешту майна відмовлено (а.с.182-183).
Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 13 лютого 2024 року у справі № 554/8144/23, провадження № 1-кс/15405/2023 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про скасування арешту майна відмовлено (а.с.189).
Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 16 лютого 2024 року (справа № 554/8144/23, провадження № 1-кс/554/1979/2024) задоволено клопотання ОСОБА_1 про часткове скасування арешту задоволено, скасовано арешт накладений на лазерні указки ухвалою слідчого судді від 29 вересня 2023 року у судові справі № 554/8144/23 (провадження № 1-кс/12118/2023) (а.с.166).
Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 23 лютого 2024 року (справа № 554/8144/23, провадження № 1-кс/554/2574/2024) у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про часткове скасування арешту відмовлено (а.с.191).
З повідомлення СВ УСБУ в Полтавській області № 66/6/10-1407 від 29.03.2024 року ОСОБА_5 вбачається, що підслідність кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 22023170000000198 від 24.08.2023 року постановою прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Полтавської обласної прокуратури визначено за слідчим відділом відділення поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області (а.с.170).
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Полтави від 22.03.2024 року (справа № 552/1667/24, провадження № 1-кс/552/668/24) скасовано арешт, який був накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 29 вересня 2023 року у кримінальному провадженні № 22023170000000198 від 24.08.2023 року з майна, що належить ОСОБА_1 , а саме з мобільного телефону марки Redmi 10C (ІМЕІ НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ) із сім-картами ПрАТ «Київстар» НОМЕР_5 , ПрАТ «ВФ «Україна» НОМЕР_6 ; мобільний телефон НОМЕР_7 (ІМЕІ НОМЕР_8 ; НОМЕР_9 ( із сім-картою ПрАТ «Київстар» НОМЕР_10 ; 3 лазерних указок чорного кольору (джерела інтенсивного світлового випромінювання); системний блок чорного кольору із написом «НКС», системний блок чорного кольору із написом «Кіngston Fury», оскільки на даний час немає підстав для арешту (а.с.157).
З повідомлення ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області № 42565-2025 від 04.03.2025 року слідує, що в ході розслідування кримінального провадження встановлено відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, в результаті чого 30.03.2024 року було винесено рішення про закриття кримінального провадження № 22023170000000198 від 24.08.2023 року згідно ст. 284 ч.1 п.2 КПК України (а.с.53).
Із Розписки ОСОБА_1 від 08.04.2025 року вбачається, що він отримав належне йому майно, вилучене в ході обшуку, із відповідними застереженнями (а.с.54).
З медичної документації КП «МКЛ ПМР» від 28.02.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 згідно висновку встановлено захворювання поліостеоартрозу правої стопи ІІ ст., HALLUX VALGUS ІІІ ст. (а.с.10 зворот).
З формуляра користувача Полтавської обласної бібліотеки вбачається, що ОСОБА_1 відвідував бібліотеку у період з вересня 2023 по лютий 2024 року (а.с.20 зворот). 
Із скріншотів мобільного телефону вбачається, що номер телефону НОМЕР_5 відновлювався, залишок на рахунку був - 133, 63 грн. (а.с.22 зворот -23).
Згідно із п.п. 8-10 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діямичи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявностіїї вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Частинами 1,2,6 та 7 ст. 1176 ЦК України передбачено, що Шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. 
Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.
Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.
Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.
У пунктах 5.6і 5.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі №920/715/17 (провадження№ 12-199гс18) зазначено, що «шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт. За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 ЦК України).
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 6-440цс16 та Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 569/1799/16-ц.
Відповідно до ч. 1 ст. 1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.
Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.
Статті 1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності.
Цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність їх вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.
За таких обставин, необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є одночасна наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою.
У пункті 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17 (провадження № 12-199гс18) зроблений висновок, що «застосовуючи статті 1173, 1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування».
При цьому, відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, що викладені в постановах від 12.03.2019 року в справі № 920/715/17, від 10.10.2018 року в справі № 640/3837/17; від 04.07.2018 року в справі № 638/14260/16, відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. В спірних деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди (її розмір), протиправність (незаконність) поведінки відповідача та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою полягає у тому, що наслідки у вигляді шкоди настають лише в результаті неправомірної поведінки відповідача. Таким чином, позивач повинен довести, що протиправні дії чи бездіяльність є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - безумовним наслідком такої протиправної поведінки.
Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями.
Шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, підлягає відшкодуванню на підставі Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».
Відповідно до статті 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених Законами України «Про оперативно-розшукову діяльність», «Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю» та іншими актами законодавства.
Пунктом 5 частини першої статті 3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що у випадках незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, незаконного накладення арешту на майно громадянинові відшкодовується моральна шкода.
Відповідно до статті 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» відшкодування моральної шкоди проводиться у разі, коли незаконні дії органів досудового розслідування, прокуратури, суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу,що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок, бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.
Частинами першою - третьою статті 23 ЦК України та роз`ясненнями, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що особа має правона відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном абов інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При цьому враховуються вимоги розумності і справедливості.
Відповідно до частин першої та другої статті 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшуютьчи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінкута забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду.
У разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням.
Обшук житла позивача був проведений на підставі ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 06.09.2023 року у рамках кримінального провадження № 22023170000000198 від 24.08.2023 року.
При цьому суд, зазначає, що в цьому випадку достатність підстав наведених у клопотанні слідчого та доданих до нього документів, які були подані слідчому судді, судом не оцінюється, оскільки таку оцінку вже було надано слідчим суддею та за результатами розгляду відповідного клопотання було постановлено ухвалу про дозвіл на проведення обшуку, яка оскарженню не підлягає, при цьому ні КПК України, ні ЦПК України не передбачено повноважень суду при розгляді цивільної справи здійснювати повторну оцінку законності або незаконності, достатності підстав для прийнятого раніше слідчим суддею рішення про проведення обшуку. 
Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право кожного на повагу до приватного і сімейного життя, житла і кореспонденції. При цьому, частина 2 цієї статті містить випадки,в яких втручання у право на повагу до житла є виправданим і не становитиме порушення. Так, органи державної влади не можуть втручатись у здійснення зазначеного права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або захисту прав і свобод інших осіб.
Отже, за загальним правилом право на повагу до житла є непорушним, і держава повинна виконувати взяті на себе негативні зобов`язання.
За практикою Європейського суду з прав людини аналіз втручання у право на предмет порушення гарантій статті 8 Конвенції здійснюється через застосування трискладового тесту (пункти 69-72 Рішення від 02 грудня 2010 року у справі «Ратушна проти України», заява №17318/06; пункти 46-55 Рішення від 28 квітня 2016 року у справі «Багієва проти України», заява № 41085/05).
Так, з метою перевірки обшуку на предмет порушення гарантій статті 8 Конвенції необхідним є визначення таких обставин: чи мало місце втручання, чи було втручання відповідно до закону, чи переслідувало легітимну мету, чи було необхідним у демократичному суспільстві, тобто пропорційним.
Разом з тим, обшук у житлі позивача було здійснено відповідно до закону, переслідувало законну мету та було необхідним у демократичному суспільстві.
Порядок визнання вилучених речей речовими доказами регламентовано ст.ст. 98, 100 КПК України.
Вилучені в ході обшуку предмети визнані речовими доказами постановою слідчого УСБУ в Полтавській області від 23 вересня 2023 року.
Відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Старший слідчий УСБУ в Полтавській області звернувся до суду з клопотанням про арешт майна від 23 вересня 2023 року, вилученого в ході обшуку.
Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 29 вересня 2023 року, яка залишена без змін ухвалою Полтавського апеляційного суду від 24 жовтня 2023 року, накладено арешт на вилучене в ході проведення вказаного обшуку майно.
Як зазначено в ухвалі слідчого судді Київського районного суду м.Полтави від 22.03.2024 року арешт скасовано з майна, який був накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 29 вересня 2023 року, а саме з мобільного телефону марки Redmi 10C (ІМЕІ НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ) із сім-картами ПрАТ «Київстар» НОМЕР_5 , ПрАТ «ВФ «Україна» НОМЕР_6 ; мобільний телефон Мі 9SE (ІМЕІ НОМЕР_8 ; 862536045626165( із сім-картою ПрАТ «Київстар» НОМЕР_10 ; 3 лазерних указок чорного кольору (джерела інтенсивного світлового випромінювання); системний блок чорного кольору із написом «НКС», системний блок чорного кольору із написом «Кіngston Fury», у зв`язку із відсутністю на той час підстав для арешту.
Проведення такої слідчої дії як виїмка у даному кримінальному провадженні позивачем не доведено.
Таким чином, всі слідчі дії були проведені, а клопотання складені відповідно до положень КПК України.
Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Під час судового розгляду не було встановлено обставин, які б вказували на незаконність проведення обшуку, визнання вилучених речей речовими доказами та клопотання про накладення арешту на майно, а також проведення виїмки, на які посилається позивач у позовній заяві, та ураховуючи відсутність доказів на підтвердження факту незаконності дій відповідача по проведенню вищезазначених слідчих дій, наслідком чого стало, на думку позивача, завдання йому матеріальної шкоди та моральних страждань, суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання цих дій незаконними, визнання порушення його майнових прав та визнання нанесення йому моральної шкоди внаслідок проведення незаконних слідчих дій. 
Враховуючи, що позивачем не доведено наявності всіх елементів складу цивільного правопорушення, відсутні також підстави для стягнення на користь позивача матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав.
Сам по собі факт закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України не є підставою для визнання дій органу досудового розслідування незаконними, а тому доводи позивача в цій частині суд оцінює критично.
Будь- яких належних та допустимих доказів, які б встановлювали факт незаконності слідчих дій УСБУ в Полтавській області позивачем не надано.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, у зв`язку із його недоведеністю та безпідставністю.
Враховуючи, що позивач від сплати судового збору звільнений, судовий збір іх врахуванням положень ч.6 ст. 141 ЦПК України покладається на рахунок держави.
Керуючись ст.ст.12, 81, 141, 229, 247, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, - 
В И Р І Ш И В: 
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Держави України в особі Управління Служби безпеки України в Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Державна казначейська служба України, про відшкодування майнової та моральної шкоди - відмовити.
Судові витрати віднести на рахунок держави.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_11 .
Відповідач - Управління Служби безпеки України в Полтавській області, місце знаходження: 36000 м.Полтава, вул.Соборності, 39, код ЄДРПОУ 20001651.
Третя особа, яка не заявляє саместійних вимог щодо предмета спору -Державна казначейська служба України, місце знаходження 01601, м. Київ, вул.Бастіонна, 6, код ЄДРПОУ 37567646.
Повне рішення складено 05 червня 2026 року.

Суддя Л.І. Савченко