Придніпровський районний суд м.Черкаси    
Справа № 711/4415/26
Провадження № 2/711/2722/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2026 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:
головуючого – судді Булгакової Г.В.,
за участю секретаря судового засідання – Кошубінської Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-
ВСТАНОВИВ:
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом, у якому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини всіх видів заробітків (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 15.11.2014 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Теплодарського міського суду Одеської області від 23.03.2023 було розірвано. Від шлюбу мають малолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати разом із позивачкою та перебуває на її фактичному утриманні. Позивачка самостійно несе фінансові витрати на забезпечення належних умов життєдіяльності та розвитку доньки, зокрема сплачує вартість оренди житла, комунальних послуг, харчування, навчання, додаткових занять (тренувань) та медичного обслуговування. Відповідач бере лише часткову участь у матеріальному забезпеченні дитини, проте така допомога має нерегулярний характер, а її розмір є недостатнім для задоволення базових потреб доньки. Позивачка зазначає, що відповідач є працездатною особою, офіційно працевлаштований, має стабільний і регулярний дохід, інших неповнолітніх чи малолітніх дітей на утриманні не має, стягнення за виконавчими документами з нього не здійснюються, аліментних зобов`язань перед іншими особами він не має. У зв`язку з цим позивачка просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.04.2026, вказану справу передано для розгляду судді Булгаковій Г.В.
Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11.05.2026 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином; до початку розгляду справи подала заяву, у якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила розглядати справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.
Відповідно до частини 8 статті 178, частини 4 статті 223 та частини 1 статті 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 27.01.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Голопристанського районного управління юстиції у Херсонській області (актовий запис № 16).
Згідно з копіями довідок про реєстрацію місця проживання особи, виданих Відділом із забезпечення діяльності Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Голопристанської міської ради Херсонської області (№ 1226/13-73 від 30.03.2021 та № 2195/13-73 від 19.01.2021), ОСОБА_1 та малолітня ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 25.08.2025 № № 7101-5003781535 та № 7101-5003781545, виданих Департаментом соціальної політики Черкаської міської ради, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебувають на обліку як внутрішньо-переміщені особи, а їхнім фактичним місцем проживання/перебування є: АДРЕСА_2 .
Малолітня ОСОБА_3 навчається у 5-Б класі Черкаської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 33 ім. В. Симоненка, що підтверджується довідкою № 606 від 05.11.2025.
На даний час між сторонами виник спір щодо участі батька в утриманні малолітньої доньки до досягнення нею повноліття.
Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Аналогічне положення міститься у статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», відповідно до якої кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно з частиною 2 статті 51 Конституції України та статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Пунктом 17 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Розмір аліментів встановлюється судом, виходячи з обставин кожної конкретної справи, та може бути визначений у частці від доходу або твердій грошовій сумі.
Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
У рішення Європейського суду з прав людини від 07.12.2006 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
Враховуючи, що малолітня донька сторін – ОСОБА_3 проживає разом із позивачкою та між сторонами не досягнуто домовленості щодо її утримання, суд вважає, що позивачка має право на стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки до досягнення нею повноліття.
Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на утримання дитини, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище малолітньої дитини, а також обставини, що мають істотне значення, зокрема те, що дитина перебуває на утриманні позивачки, яка самостійно несе додаткові фінансові витрати для забезпечення її життєдіяльності та розвитку в умовах вимушеного переміщення. Судом встановлено, що позивачка сплачує вартість оренди житла для забезпечення малолітньої ОСОБА_3 належними житлово-побутовими умовами за місцем їхнього фактичного перебування в м. Черкаси, що підтверджується договором оренди житла (квартири) від 19.08.2025, згідно з яким розмір щомісячної орендної плати за користування двокімнатною квартирою площею 50 кв.м становить 12 000,00 грн. Крім того, дитина потребує коштів на харчування, медичне обслуговування, навчання та відвідування додаткових занять (тренувань).
Оцінюючи матеріальне становище платника аліментів, суд враховує відсутність будь-яких належних та допустимих доказів, які б свідчили про непрацездатність відповідача або наявність у нього інших неповнолітніх дітей чи осіб на утриманні. Також матеріали справи не містять відомостей про здійснення з ОСОБА_2 утримань за виконавчими документами. За таких обставин, зважаючи на працездатний вік відповідача та відсутність інших стягнень, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у частці від його заробітку.
Аналізуючи зазначені обставини в їх сукупності, керуючись принципом якнайкращого забезпечення інтересів дитини та враховуючи, що обов`язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька, суд вважає за доцільне визначити розмір аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно. 
На переконання суду, вказаний розмір аліментів на утримання дитини буде розумним та достатнім, відповідатиме інтересам дитини, при цьому не порушуватиме прав та інтересів відповідача.
Водночас, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що згідно положень статті 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них, а також положення статті 185 СК України щодо обов`язку того з батьків, з кого присуджено аліменти на дитину, брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами.
Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому стягнення аліментів слід розпочати із 28.04.2026.
На підставі пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі — у справах про стягнення аліментів.
Таким чином, враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у розмірі 1 331,20 грн підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 180-183, 191 СК України, ст.ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 19, 76-81, 133, 137, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 430 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання малолітньої дитини – доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28.04.2026 і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) у дохід держави судовий збір у розмірі 1 331,20 грн.
Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в розмірі суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, а відповідачем в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:	  	Г. В. Булгакова