УХВАЛА

25 травня 2026 року 
м. Київ
cправа № 910/11435/25 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду 
Кондратової І. Д.,

розглянув касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2026 
(суддя Ягічева Н. І.)
та постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.04.2026
(головуючий - Барсук М. А., судді: Пономаренко Є. Ю., Руденко М. А.)

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія"
до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"
про стягнення 42 669 744,78 грн, 
ВСТАНОВИВ:
1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - відповідач, скаржник) про стягнення 42 669 744,78 грн.
2. Позов обґрунтовано тим, що всупереч взятих на себе зобов`язань за договором про надання послуг із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел № 0192-09021 від 01.07.2019 відповідач в обумовлений строк не здійснив повну та своєчасну оплату наданих послуг, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 42 669 744,78 грн.
3. 20.01.2026 Господарський суд міста Києва ухвалив рішення, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.04.2026, яким позов задовольнив повністю.
4. Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що за укладеним між сторонами договором саме відповідач взяв на себе обов`язок своєчасно проводити оплату вартості послуги відповідно до умов договору та Порядку № 641; при цьому, ні умови договору, ні Порядку № 641, не ставлять в залежність своєчасність здійснення оплати замовником за отриману послугу від включення відповідних витрат до структури тарифу зі сторони Регулятора; при цьому, відсутність бюджетних асигнувань чи будь-яких інших надходжень коштів від контрагентів боржника не виправдовує його бездіяльність і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, про що, зазначав Європейський суд з прав людини у рішеннях "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" та "Бакалов проти України". Таким чином суди дійшли висновку, що з огляду на відсутність доказів належної сплати відповідачем вартості послуги зі збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії позов підлягає задоволенню.
5. 04.05.2026 відповідач звернувся до Верховного Суду через підсистему "Електронний суд" з касаційною скаргою, в якій просить направити справу на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, судові рішення першої та апеляційної інстанцій скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. 
6. Верховний Суд перевірив форму і зміст касаційної скарги та установив, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, викладених статтею 290 ГПК України, тому наявні підстави для залишення її без руху з огляду на таке.
7. Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
8. Вирішуючи питання щодо обов`язку скаржника сплатити судовий збір у встановлених порядку і розмірі, суд виходить з того, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011.
9. За подання касаційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми (підпункт 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір").
10. Частиною третьою статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
11. Ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
12. З огляду на зміст касаційної скарги скаржник за подання касаційної скарги повинен був сплатити судовий збір у розмірі 1 024 073,87 грн (1,5 відсотка від 42 669 744,78 грн х 200 % х 0,8).
13. До касаційної скарги заявник не додав документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
14. Таким чином, скаржнику необхідно сплатити зазначену суму судового збору та надати суду докази відповідної платіжної інструкції.
15. Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 6 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
16. Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). 

Керуючись нормами статей 174, 234, 288, пункту 2 частини четвертої статті 290, частини другої статті 292 ГПК України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2026 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.04.2026 у справі № 910/11435/25 залишити без руху.
2. Встановити скаржнику строк десять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання суду документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 1 024 073,87 грн.
3. Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде йому повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Кондратова