ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/8070/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2026 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши в м. Львові в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до Державного підприємства «Львіввугілля» про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі,

в с т а н о в и в :

Західне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Державного підприємства «Львіввугілля», в якому просить надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу в розмірі 86217960,00 грн за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.
На обґрунтування позовних вимог контролюючий орган посилався на те, що у відповідача наявна узгоджена заборгованість в розмірі 86217960,00 грн, яку він самостійно не сплачує, відтак, відповідно до положень статті 95 Податкового кодексу України, наявні підстави для надання дозволу на погашення усієї суми боргу за рахунок майна платника податків згідно з актами опису майна №13 від 24.07.2024, №8-з від 28.08.2018. Позивач вказує, що контролюючим органом дотримано встановлений ПК України порядок звернення до суду з вимогою надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника, що перебуває в податковій заставі.
Відповідач у поданому відзиві на позовну заяву заперечив щодо задоволення позовних вимог. Вказує, що ними надавались докази реалізації оборотних активів підприємства (вугілля), вказаних в акті опису майна в податкову заставу №8-з від 28.08.2018, й, більш того, усі кошти, отримані від реалізації описаного в податкову заставу вугілля, були спрямовані на цілі, передбачені частиною третьою пункту 92.1 статті 92 ПК України. Щодо акту опису майна в податкову заставу №13 від 24.07.2024 відповідач наголошує, що описане в такому акті майно відноситься до основних фондів, на яке не може бути надано дозвіл на погашення суми податкового боргу за рахунок його продажу.
Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31.08.2023 по справі №380/10917/23 позовні вимоги Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до Державного підприємства «Львіввугілля» стягнення податкового боргу, задоволено повністю. 
Стягнуто з Державного підприємства «Львівугілля» до бюджету кошти з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, податковий борг у розмірі 86 217 960 (вісімдесят шість мільйонів двісті сімнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок.
Рішення набрало законної сили.
З метою погашення заборгованості податковим органом на адресу ДП «Львівугілля» надсилалися перша податкова вимога форми «Ю1» №1/171 від 17 червня 2003 року та друга податкова вимога форми «Ю2» №2/175 від 22 липня 2003 року.
Контролюючим органом на підставі зазначеного вище судового рішення скеровано платіжні інструкції в банки, які обслуговують відповідача, однак такі повертались без виконання у зв`язку з відсутністю коштів на рахунках у банках.
Актом опису майна №13 від 24.07.2024 податковим керуючим проведено опис майна ДП «Львіввугілля» на загальну суму 31999697,50 грн, про що внесено записи у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна по ДП «Львіввугілля».
Актом опису майна (щодо заміни предмета податкової застави) №8-з від 28.09.2018 внесено в податкову заставу майно ДП «Львіввугілля» на загальну суму 102970890,00 грн, про що внесено записи у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна по ДП «Львіввугілля».
Згідно з довідкою про розрахунок суми податкового боргу по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) по ДП «Львіввугілля» станом на 22.04.2025 загальна сума заборгованості складає 1371659079,05 грн, в тому числі податковий борг, який відповідно до рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31.08.2023 у справі №380/10917/23 складає 86217960,00 грн.
Оскільки заходи стягнення, вжиті позивачем, не призвели до погашення відповідачем податкового боргу, позивач звернувся до суду з вимогою про надання дозволу на погашення податкового боргу відповідача за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010, який зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (далі – ПК України).
Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
За приписами підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом (підпункт 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 ПК України).
За приписами пункту 87.2 статті 87 ПК України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.
Відповідно до пункту 88.1 статті 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.
За приписами пункту 89.2 статті 89 ПК України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.
Згідно з пунктом 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Пунктом 95.2 статті 95 ПК України визначено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше, ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Згідно з пунктом 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.
Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (пункт 95.4 статті 95 ПК України).
Вирішуючи подібні спори у справах за позовом податкового органу до ДП «Львіввугілля» про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, Верховний Суд, у розрізі доводів Підприємства щодо наявності законодавчо встановленої заборони на відчуження майна боржника, який перебуває на стадії приватизації, у постановах від 11 грудня 2018 року (справа №813/933/15), від 18 березня 2020 року (справа №813/3962/15), від 24 березня 2020 року (справа №813/3326/15), від 4 червня 2020 року (справа №813/2271/17), від 12 січня 2021 року (справа №813/2700/15) висловив правову позицію, суть якої зводиться до наступного.
Відповідно до статті 13 Закону України «Про особливості приватизації вугледобувних підприємств» від 12 травня 2012 року №4650-VI (далі - Закон №4650-VI) з метою недопущення банкрутства вугледобувних підприємств і збереження сировинної бази металургійного та енергетичного комплексів з моменту прийняття рішення про приватизацію підприємства до моменту завершення приватизації встановлюються мораторій на застосування процедури примусової реалізації майна об`єктів приватизації шляхом зупинення виконавчого провадження та мораторій на порушення справ про банкрутство вугледобувних підприємств. На строк до трьох років з моменту завершення приватизації встановлюються мораторій на застосування процедури примусової реалізації майна об`єктів приватизації шляхом зупинення виконавчого провадження та мораторій на порушення справ про банкрутство вугледобувних підприємств, які поширюються лише на борги, що утворилися на момент завершення приватизації.
Пунктом 2 статті 16 («Прикінцеві та перехідні положення») Закону №4650-VI визначено, що дія норм статей 2 і 13 цього Закону поширюється виключно на вугледобувні підприємства, щодо яких прийнято рішення про приватизацію після набрання чинності цим Законом, та вугледобувні підприємства, приватизовані після набрання чинності цим Законом.
Відповідно до частин четвертої та шостої статті 12 Закону України «Про приватизацію державного майна» від 4 березня 1992 року №2163-XII (далі – Закон №2163-XII) з моменту прийняття рішення про приватизацію об`єкта стосовно його майна (нерухомого майна, інших необоротних активів) та земельної ділянки державної власності, на якій розташований такий об`єкт, забороняється, зокрема, здійснення операцій (дій), внаслідок яких може відбутися відчуження зазначеного майна чи зменшення його вартості або зменшення розміру земельної ділянки державної власності; обмін, іпотека або застава майна; списання основних засобів, що мають залишкову вартість; безоплатна передача та реалізація майна для погашення заборгованості; передача майна в оренду; вчинення дій, які можуть призвести до обмеження (обтяження) прав на земельну ділянку державної власності, на якій розташований такий об`єкт; прийняття рішень про припинення господарської організації шляхом злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення та інше.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2015 року №271 затверджено перелік об`єктів державної власності, що підлягають приватизації у 2015-2017 роках, до яких віднесено відокремлені підрозділи ДП «Львіввугілля», а саме: «Шахта «Межирічанська», «Шахта «Відродження», «Шахта «Великомостівська», «Шахта «Лісова», «Шахта «Червоноградська» та «Шахта «Зарічна», «Шахта «Степова».
Проаналізувавши наведені вище положення законодавства у правовому взаємозв`язку з нормами Національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», 7 «Основні засоби» та 9 «Запаси», - ВС у перелічених вище постановах дійшов висновку, що мораторій на застосування процедури примусової реалізації майна об`єктів приватизації шляхом зупинення виконавчого провадження вугледобувних підприємств стосується виключно нерухомого майна, інших необоротних активів, земельної ділянки державної власності, на якій розташований такий об`єкт (основні фонди). В той же час така заборона не поширюється на оборотні активи, до яких може бути застосовано заходи примусового стягнення, у тому числі й надано дозвіл на погашення суми податкового боргу за рахунок його продажу. Своєю чергою, за висновком ВС, готова продукція (вугілля, відходи шахтного виробництва) є оборотним активом, відносно якого будь-яких застережень щодо реалізації, в тому числі примусової, законодавством не встановлено.
Також не знаходять законодавчого обґрунтування твердження відповідача, що у зв`язку з тим, що підприємство «Львіввугілля» має стратегічне та критично важливе значення для економіки та безпеки України, відтак його майно не може бути об`єктом примусової реалізації.
Суд наголошує, що оцінка доводів сторін у межах спірних правовідносин надається судом на дату звернення позивача із позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, а саме 23.04.2025 року.
Матеріалами справи підтверджено, що актом опису майна №13 від 24.07.2024 податковим керуючим проведено опис майна ДП «Львіввугілля» на загальну суму 31999697,50 грн, про що внесено записи у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна по ДП «Львіввугілля».
В той же час, за наслідками детального аналізу зазначеного вище акту опису майна ДП «Львіввугілля» у податкову заставу, на підставі якого податковий орган просив надати дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, суд констатує, що майно описане у такому акті опису майна відокремлених підрозділів ДП «Львіввугілля» (кондиціонер, генератори, принтери, комп`ютер, насоси, лебідки, апаратура, підвісні пристрої, вага аналітична, піч муфельна, ноутбуки, тягова шахтна батарея, підвісні пристрої, електрокардіограф, портативна вага, котел твердопаливний, апарат ультразвукової терапії, портативна електростанція, тренажер «Орбітрек», мінікомплекс (тренажер), кліть шахтна, підстанція генератор, вентилятор, вагонетки, пускачі, двигун, скіп перекидний, апарат плазмової різки, шламовий насос, насосні агрегати, парашути, вугільний завантажувальний пристрій, станок обжимний, електровоз, установки автоматичного пожежогасіння тощо), яке введено в експлуатацію на підприємстві, відноситься до основних фондів й до яких, відповідно, не може бути застосовано заходи примусового стягнення, у тому числі й надано дозвіл на погашення суми податкового боргу за рахунок його продажу.
Водночас актом опису майна від 28.09.2018 № 8-з на загальну суму 102 970 890,00 грн описано вугілля марки Г(Г2)Р(0-200), у кількості 39834 т, на яке ДП «Львіввугілля» набуде права власності у майбутньому, отже є оборотним активом, відносно якого будь-яких застережень щодо реалізації, в тому числі примусової, законодавством не встановлено.
Щодо посилань відповідача, що описане вугілля згідно акту опису майна №8-з від 28.09.2018 продане, а кошти, отримані від реалізації описаного в податкову заставу вугілля, спрямовані на цілі, передбачені ч. 3 ст. 92 ПК України, то суд такі відхиляє, адже згідно акту опису майна (щодо заміни предмета податкової застави) №8-з від 28.09.2018, в податкову заставу внесено «вугілля марки Г(Г2)Р (0-200), на яке ДП «Львіввугілля» набуде права власності у майбутньому. 
Ключовим формулюванням у акті опису є те, що мова йде про вугілля, на яке відповідач набуде права власності у майбутньому, тому продаж ДП «Львіввугілля» видобутого вугілля та спрямування цих коштів на цілі, визначені ч. 3 ст. 92 ПК України, не припиняє дію акту опису, адже обтяження автоматично поширюється на кожну наступну партію видобутого ДП «Львіввугілля» вугілля марки Г(Г2)Р (0-200).
При цьому слід звернути увагу на наступне.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31.08.2023 у справі №380/10917/23 задоволено позов податкового органу та стягнуто з Державного підприємства «Львівугілля» до бюджету кошти з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, податковий борг у розмірі 86 217 960 (вісімдесят шість мільйонів двісті сімнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок. Рішення набрало законної сили.
У межах спірних правовідносин контролюючий орган просить про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу в розмірі 86217960,00 грн за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.
Проте рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03.02.2022 у справі № 1.380.2019.003950, яке набрало законної сили, надано Західному міжрегіональному управлінню Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків дозвіл на погашення суми податкового боргу в розмірі 30154929,44 грн за рахунок майна платника податків ДП «Львіввугілля», що перебуває у податковій заставі.
Судом встановлено, що дозвіл на погашення податкового боргу в розмірі 30154929,44 грн за рахунок майна платника податків ДП «Львіввугілля», що перебуває у податковій заставі у справі № 1.380.2019.003950 було надано на підставі акту опису майна (щодо заміни предмета податкової застави) №8-з від 28.09.2018.
Зважаючи на те, що рішенням суду у справі № 1.380.2019.003950 надано дозвіл на погашення суми податкового боргу в розмірі 30154929,44 грн за рахунок майна платника податків ДП «Львіввугілля», що перебуває у податковій заставі згідно акту опису майна (щодо заміни предмета податкової застави) №8-з від 28.09.2018, відтак у податковій заставі згідно зазначено акту опису залишилось майно, а саме «вугілля марки Г(Г2)Р (0-200), на яке ДП «Львіввугілля» набуде права власності у майбутньому на загальну суму 72815960,56 грн (102970890,00-30154929,44).
Стосовно дотримання контролюючим органом встановленого ПК України порядку звернення до суду з вимогою надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника, що перебуває в податковій заставі, суд виходить з наступного.
Статтею 95 ПК України визначені обов`язкові умови (обставини), наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у податкового органу права на звернення до суду із позовом про надання дозволу на погашення податкового боргу за рахунок майна платника податків, а саме: наявність у платника податку боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення податкової служби до суду із позовом про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна платника має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку; відсутність коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків; наявність майна платника податків - боржника у податковій заставі.
Вказаний висновок міститься в пункті 15 постанови Верховного Суду 28.01.2020 у справі №520/3516/19.
Аналогічний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 05.03.2018 у справі №818/909/16, від 24.01.2019 у справі №П/811/203/16, в яких також зазначено, що лише сукупність вказаних обставин наділяє податковий орган правом на звернення до суду із позовом про надання дозволу на погашення усієї суми майна платника податків.
Судом встановлено, що контролюючим органом виставлялись платіжні інструкції на розрахункові рахунки відкриті в банківських установах, які обслуговують ДП «Львіввугілля», однак платіжні інструкції, які направлялись в банки, були повернуті без виконання, у зв`язку з відсутністю коштів на рахунках боржника.
Суд констатує, що податковий борг відповідача у сумі 86217960,00 грн є узгодженим, контролюючий орган підтвердив вжиття усіх послідовних дій щодо погашення цієї суми податкового боргу відповідача, що передують зверненню до суду з позовними вимогами про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, проте позитивних результатів ці заходи не дали внаслідок відсутності коштів на рахунках платника.
Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків слід задовольнити частково, а саме надати дозвіл на погашення суми податкового боргу в розмірі 72815960,56 грн за рахунок майна платника податків Державного підприємства «Львіввугілля», що перебуває у податковій заставі, зважаючи на те, що в податкового органу вже є дозвіл на погашення податкового боргу в розмірі 30154929,44 грн за рахунок майна платника податків ДП «Львіввугілля», що перебуває у податковій заставі у справі № 1.380.2019.003950 на підставі акту опису майна (щодо заміни предмета податкової застави) №8-з від 28.09.2018. Відтак в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

позов Західного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79026; код ЄДРПОУ 44045187) до Державного підприємства «Львіввугілля» (вул. Б. Хмельницького, буд. 26, м. Сокаль, Львівська область, 80001; код ЄДРПОУ 32323256) про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, задовольнити частково.
Надати дозвіл Західному міжрегіональному управлінню ДПС по роботі з великими платниками податків (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79026; код ЄДРПОУ 44045187) на погашення суми податкового боргу в розмірі 72 815 960 (сімдесят два мільйони вісімсот п`ятнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень 56 копійок за рахунок майна платника податків Державного підприємства «Львіввугілля» ((вул. Б. Хмельницького, буд. 26, м. Сокаль, Львівська область, 80001; код ЄДРПОУ 32323256), що перебуває у податковій заставі та зазначено в акті опису майна (щодо заміни предмета податкової застави) №8-з від 28.09.2018.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сидор Н.Т.