ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/2182/25	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Буракової А.М. 
при секретарі судового засідання Ломакіній О. В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу 
за позовом 	Сільськогосподарського виробничого кооперативу агрофірма "Солоненське", Харківська обл., Ізюмський р-н, село Вище Солоне 	
до 	Державного підприємства "Дослідне господарство "Комсомолець" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України", Харківська область, селище Миролюбівка  3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛАЙМЕЛ МАКС, м. Київ 	
про 	стягнення коштів 	
за участю представників:
позивача - Косінова Д.С.
відповідача - не з`явився
третьої особи - не з`явився 

ВСТАНОВИВ:

Сільськогосподарський виробничий кооператив агрофірма "Солоненське" (позивач) звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Державного підприємства "Дослідне господарство "Комсомолець" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України" (відповідач), в якій просив суд:
- стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором про надання зворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 22/0126-1 від 26 січня 2022 року у сумі 15650000,00 грн.;
- стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором про надання поворотної безпроцентної фінансової допомоги № 22/0207-1 від 07 лютого 2022 року у сумі 4290000,00 грн.;
- стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором про надання поворотної безпроцентної фінансової допомоги № 22/0222-2 від 07 лютого 2022 року у сумі 420000,00 грн.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.06.2025 (суддя Жельне С.Ч.) було відкрито провадження у справі № 922/2182/25; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Позивач 04.08.2025 за вх.№ 17936 надав до суду уточнену позовну заяву, яка протокольною ухвалою суду від 03.09.2025 була прийнята, у зв`язку з чим справа розглядається судом з її урахуванням.
За таких обставин позивач згідно позову просить суд стягнути з відповідача на свою користь:
- заборгованість за Договором про надання зворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 22/0126-1 від 26 січня 2022 року у сумі 20823243,34 грн., з яких: 15650000,00 грн. (сума основного боргу), 1216841,10 грн. (3% річних від простроченої суми), 3956402,24 грн. (інфляційні втрати);
- заборгованість за Договором про надання поворотної безпроцентної фінансової допомоги № 22/0207-1 від 07 лютого 2022 року у сумі 5652042,80 грн., з яких: 4290000,00 грн. (сума основного боргу), 320163,29 грн. (3% річних від простроченої суми), 1041879,51 грн. (інфляційні втрати);
- заборгованість за Договором про надання поворотної безпроцентної фінансової допомоги № 22/0222-2 від 07 лютого 2022 року у сумі 533346,85 грн., з яких: 420000,00 грн. (сума основного боргу), 31344,66 грн. (3% річних від простроченої суми), 102002,19 грн. (інфляційні втрати);
- судовий збір у сумі 324103,59 грн. 
Також, згідно позову позивач просить суд відповідно до ч. 10 ст. 238 ГПК України зазначити в резолютивній частині рішення про здійснення органом особою), що буде виконувати рішення, формули нарахування 3% річних на суму основного боргу - 20360000,00 грн., починаючи з 04.08.2025 і до моменту остаточного виконання рішення суду, за такою формулою: [Проценти] = [Сума боргу] х [Процентна ставка (%)] / 100% х [Кількість днів] / [Кількість днів у році], де: [Сума боргу] - сума непогашеної заборгованості; [Процентна ставка (%)] - три проценти річних; [Кількість днів] - різниця між датою закінчення розрахунку та датою початку розрахунку; [Кількість днів у році] - кількість днів у календарному році.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.09.2025 клопотання Сільськогосподарського виробничого кооперативу агрофірма "Солоненське" про призначення експертизи (від 03.09.2025 за вх.№20125) задоволено частково. Призначено у справі комплексну почеркознавчу та технічну експертизу документів, проведення якої доручено Національному науковому центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса" Міністерства юстиції України. На вирішення експертів поставлені відповідні питання. Провадження по справі № 922/2182/25 зупинено на строк проведення судової експертизи.
11.11.2025 на адресу Господарського суду Харківської області від експертної установи надійшло клопотання судових експертів про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судової експертизи № 15762/15798 (вх. №26164) разом із матеріалами справи.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.11.2025 було задоволено клопотання судових експертів про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судової експертизи № 15762/15798 (вх.№ 26164 від 11.11.2025). Змінено вид експертизи у справі № 922/2182/25 з комплексної почеркознавчої та технічної експертизи документів на судову почеркознавчу експертизу та судову технічну експертизу документів. Зобов`язано Сільськогосподарський виробничий кооператив агрофірма "Солоненське" надати до суду у строк до 26.10.2025: вільні зразки підпису (20-25 підписів) ОСОБА_1 в різнохарактерних документах, виконаних до дати складання спірних документів - 01.01.2024; вільні зразки його почерку (10-15 арк.) у вигляді записів прізвища та ініціалів, або таких, що містять слова з літерами, з яких вони складаються, умовно-вільні зразки його підпису та почерку (не обмежено) у документах та рукописних записах, виконаних після січня 2024. Зобов`язано Сільськогосподарський виробничий кооператив агрофірма "Солоненське" надати до суду у строк до 26.10.2025: вільні зразки відтисків печатки СВКА "СОЛОНЕНСЬКЕ", що нанесені в оригіналах документів за період часу з грудня 2023 року по лютий 2024 (10 документів) та обов`язково 3 документа за дату 01.01.2024. Провадження по справі № 922/2182/25 зупинено та матеріали справи № 922/2182/25 направлені до Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса".
Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Харківської області від 23.12.2025 № 294/2025 було призначено повторний автоматизований розподіл справи № 922/2182/25 у зв`язку зі звільненням з посади судді ОСОБА_2 та призначенням його на посаду судді Східного апеляційного господарського суду.
У відповідності до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.12.2025 справу № 922/2182/25 передано на розгляд судді Буракової А.М.
16.01.2026 на адресу Господарського суду Харківської області від Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса" надійшов висновок експерта № 15762 від 09.01.2026 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи за матеріалами господарської справи № 922/2182/25.
06.02.2026 на адресу Господарського суду Харківської області від Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса" надійшов висновок експерта № 15798 від 29.01.2026 за результатами проведення судової технічної експертизи документів по справі № 922/2182/25 з матеріалами справи № 922/2182/25.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.02.2026 було прийнято справу № 922/2182/25 суддею Бураковою А.М. до свого провадження, провадження у справі № 922/2182/25 поновлено, призначено підготовче засідання на 19 лютого 2026 року о 11:45.
Підготовче засідання у справі № 922/2182/25 призначене на 19.02.2026 о 11:45 не відбулось у зв`язку з технічним збоєм у програмі "ВКЗ", підготовче засідання призначено на 09 березня 2026 року о(б) 12:15.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.03.2026 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про витребування у ДП "Дослідне господарство "ПАНТЕЛЕЙМОНІВСЬКЕ" Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України" оригіналів документів та призначення їх судової технічної експертизи (вх. № 4171/26 від 18.02.2026); відмовлено у задоволенні клопотання третьої особи про витребування доказів та призначення експертизи (вх. № 5586/26 від 09.03.2026); закрито підготовче провадження по справі № 922/2182/25 та призначено справу № 922/2182/25 до судового розгляду по суті в судовому засіданні на "30" березня 2026 р. о 11:45.
30.03.2026 розгляд справи по суті було відкладено на "20" квітня 2026 р. о 11:30.
Представник позивача у судовому засіданні 20.04.2026 просив суд задовольнити позов.
Інші учасники справи про призначене на "20" квітня 2026 р. о 11:30 судове засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки у судове засідання суд не повідомили.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
26.01.2022 між Сільськогосподарським виробничим кооперативом агрофірма "Солоненське" (Кредитор) та Державним підприємством "Дослідне господарство "Комсомолець" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України" (Отримувач) був укладений Договір про надання зворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 22/0126-1.
Відповідно до п.3.1. цього Договору Кредитор надав Отримувачу грошові кошти у вигляді фінансової допомоги у розмірі 15650000,00 грн., шляхом перерахування зазначеної суми на рахунок Отримувача, що підтверджується наступними платіжними інструкціями АТ «СЕНС БАНК»: № 476 від 26 січня 2022 року на суму 8000000,00 грн.; № 477 від 26 січня 2022 року на суму 6600000,00 грн.; № 483 від 02 лютого 2022 року на суму 1050000,00 грн.
У відповідності до п. 4.3. цього Договору, Кредитор надає Отримувачу фінансову допомогу на строк до 31 грудня 2022 року. 
З матеріалів справи вбачається, що отримувач фінансову допомогу не повернув. Заборгованість Отримувача перед Кредитором за Договором про надання зворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 22/0126-1 від 26 січня 2022 року складає 15650000,00 грн.
Відповідно до Розділу 5 цього Договору за невиконання або неналежне виконання обов`язків за Договором Отримувач несе перед Кредитором майнову відповідальність згідно з чинним законодавством України та умовами Договору. За порушення умов цього Договору в частині повернення фінансової допомоги Отримувач сплачує Кредитору пеню з розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого грошового зобов`язання за кожен день такого прострочення. Відповідно до статті 625 Цивільного Кодексу України, у випадку прострочення Отримувачем повернення грошових коштів. Отримувач на вимогу Кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти за користування грошовими коштами в розмірі тридцять відсотків річних. Річні нараховуються на загальну суму простроченої оплати. Сторони, відповідно до ст. 259 Цивільного Кодексу України, домовились про те, що строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій становить п`ять років з моменту підписання цього Договору. Закінчення строку дії Договору не звільняє Сторони від відповідальності за порушення його умов, яке відбулося під час дії договору.
З огляду на викладене, враховуючи положення ст. 625 ГПК України, позивач зазначає, що сума, яка підлягає стягненню з відповідача за Договором про надання зворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 22/0126-1 від 26 січня 2022 року, складає 20823243,34 грн., з яких: 15650000,00 грн. (сума основного боргу), 1216841,10 грн. (3% річних від простроченої суми), 3956402,24 грн. (інфляційні втрати).
Також, 07.02.2022 між Сільськогосподарським виробничим кооперативом агрофірма "Солоненське" (Кредитор) та Державним підприємством "Дослідне господарство "Комсомолець" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України" (Отримувач) був укладений Договір про надання поворотної безпроцентної фінансової допомоги № 22/0207-1 від 07 лютого 2022 року.
Відповідно до п.3.1. цього Договору Кредитор надав Отримувачу грошові кошти у вигляді фінансової допомоги у розмірі 4290000,00 грн., шляхом перерахування зазначеної суми на рахунок Отримувача. Згідно платіжних інструкції АТ «СЕНС БАНК»: № 498 від 07 лютого 2022 року на суму 1190000,00 грн.; № 501 від 09 лютого 2022 року на суму 200000,00 грн.; № 518 від 15 лютого 2022 року на суму 2900000,00 грн.; загальна сума 4290000,00 грн. була перерахована позивачем відповідачу.
Відповідно до п. 4.3. цього Договору, Кредитор надає Отримувачу фінансову допомогу на строк до 07 лютого 2023 року. Отримувач фінансову допомогу не повернув. Заборгованість Отримувача перед Кредитором за Договором про надання поворотної безпроцентної фінансової допомоги № 22/0207-1 від 07 лютого 2022 року складає 4290000,00 грн.
Відповідно до п. 5.1. цього Договору за невиконання або неналежне виконання обов`язків за Договором Отримувач несе перед Кредитором майнову відповідальність згідно з чинним законодавством України та умовами Договору.
З огляду на викладене, враховуючи положення ст. 625 ГПК України, позивач зазначає, що сума, яка підлягає стягненню з відповідача за Договором про надання поворотної безпроцентної фінансової допомоги № 22/0207-1 від 07 лютого 2022 року складає 5652042,80 грн., з яких: 4290000,00 грн. (сума основного боргу), 320163,29 грн. (3% річних від простроченої суми), 1041879,51 грн. (інфляційні втрати).
Окрім того, 07.02.2022 між Сільськогосподарським виробничим кооперативом агрофірма "Солоненське" (Кредитор) та Державним підприємством "Дослідне господарство "Комсомолець" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України" (Отримувач) був укладений Договір про надання поворотної безпроцентної фінансової допомоги № 22/0222-2 від 07 лютого 2022 року.
Відповідно до п. 3.1. цього Договору Кредитор надав Отримувачу грошові кошти у вигляді фінансової допомоги у розмірі 420000,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією АТ «СЕНС БАНК» № 533 від 22 лютого 2022 року. 
Відповідно до п. 4.3. цього Договору, Кредитор надає Отримувачу фінансову допомогу на строк до 07 лютого 2023 року. Отримувач фінансову допомогу не повернув. Заборгованість Отримувача перед Кредитором за Договором про надання поворотної безпроцентної фінансової допомоги № 22/0222-2 від 07 лютого 2022 року складає 420000,00 грн.
Відповідно до п. 5.1. Договору за невиконання або неналежне виконання обов`язків за Договором Отримувач несе перед Кредитором майнову відповідальність згідно з чинним законодавством України та умовами Договору.
З огляду на викладене, враховуючи положення ст. 625 ГПК України, позивач зазначає, що сума, яка підлягає стягненню з відповідача за Договором про надання поворотної безпроцентної фінансової допомоги № 22/0222-2 від 07 лютого 2022 року складає 533346,85 грн., з яких: 420000,00 грн. (сума основного боргу), 31344,66 грн. (3% річних від простроченої суми), 102002,19 грн. (інфляційні втрати).
Під час розгляду справи сторонами не оспорювалася правомірність зазначених вище договорів, а тому в силу встановленої ст. 204 Цивільного кодексу України презумпції правомірності правочину, спірні договори є правомірними, а їх положення беруться судом до уваги при розгляді спору.
Відповідно до ч.1 ст. 75 ГПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частина 1 ст. 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися - належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно до ч. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У відповідності із ст. 610, ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Таким чином, керуючись приписами ст. 612 ЦК України, суд визнає факт того, що відповідач прострочив виконання взятих на себе обов`язків з повернення позивачу фінансової допомоги у строки, встановлені спірними договорами.
За змістом ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.
В матеріалах справи не містяться докази на підтвердження факту повернення відповідачем позивачу за Договором про надання зворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 22/0126-1 від 26 січня 2022 року суми основного боргу у розмірі 15650000,00 грн., за Договором про надання поворотної безпроцентної фінансової допомоги № 22/0207-1 від 07 лютого 2022 року суми основного боргу у розмірі 4290000,00 грн. та за Договором про надання поворотної безпроцентної фінансової допомоги № 22/0222-2 від 07 лютого 2022 року суми основного боргу у розмірі 420000,00 грн.
Натомість заперечуючи проти позовних вимог, відповідач наполягає на тому, що станом на момент звернення позивача з даним позовом до суду, у останнього відсутнє право вимоги за вищевказаними договорами, оскільки право вимоги було відступлене на користь 3-ї особи - ТОВ "ЛАЙМЕЛ МАКС".
Так, відповідач зазначає, що 01.01.2024 року між Сільськогосподарським виробничим кооперативом агрофірма "Солоненське" (Цедент) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛАЙМЕЛ МАКС" (Цесіонарій) було укладено Договір про відступлення права вимоги (цесії).
Відповідно до умов п. 1.1. вказаного Договору Цедент відступає Цесіонарію право вимоги заборгованості з Державного підприємства "Дослідне господарство "Комсомолець" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України (надалі іменується - "Боржник"), що виникло на підставі Договору про надання зворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 22/0126-1 від 26 січня 2022 року; Договору про надання поворотної безпроцентної фінансової допомоги № 22/0207-1 від 07 лютого 2022 року та Договору про надання поворотної безпроцентної фінансової допомоги № 22/0222-2 від 07 лютого 2022 року, які укладені між Боржником та Цедентом, (надалі - Основні договори) на суму 20360000,00 грн. (надалі - Право вимоги), а Цесіонарій зобов`язується сплатити за це Цеденту кошти в сумі 20360000,00 грн. Відступлене за цим Договором Право вимоги складається із: права вимоги за Договором про надання поворотної безпроцентної фінансової допомоги № 22/0207-1 від 07 лютого 2022 року у сумі 4290000,00 грн.; права вимоги за Договором про надання поворотної безпроцентної фінансової допомоги № 22/0222-2 від 07 лютого 2022 року у сумі 420000,00 грн.; права вимоги за Договором про надання зворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 22/0126-1 від 26 січня 2022 року у сумі 15650000,00 грн.
Відповідно до умов пункту 1.2. Договору про відступлення права вимоги (цесії) за цим Договором Цесіонарій набуває право вимагати на свою користь від Боржника належного виконання зобов`язань за Основними договорами, а також набуває усі права в обсягах та на умовах передбачених Основними договорами та чинним законодавством, стосовно виконання, не виконання або порушення умов пов`язаних з виконанням Основних договорів, в тому числі право нарахування та вимоги сплати штрафних санкцій, індексу інфляції та відсотків передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України та/або визначених Основними договорами.
Згідно пункту 1.3. Договору про відступлення права вимоги (цесії) права вимоги за Основними договорами на підставі цього Договору передається Цедентом Цесіонарію за актом прийому-передачі в день підписання цього Договору та є переданим з моменту підписання зазначеного акту.
Відповідно до п. 2.2. Договору про відступлення права вимоги (цесії) за отримані згідно цього договору права вимоги цесіонарій зобов`язався сплатити цеденту 20360000,00 грн. протягом 6 місяців після повного стягнення боргу за основними договорами із боржника.
Також, 01.01.2024 року між Сільськогосподарським виробничим кооперативом агрофірма "Солоненське" (Цедент) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛАЙМЕЛ МАКС" (Цесіонарій) було складено та підписано Акт прийому-передачі права вимоги до Договору про відступлення права вимоги (цесії) датованого 01.01.2024. Відповідно до пункту 1 вказаного Акту прийому-передачі на виконання Договору Цедент передав, а Цесіонарій прийняв право вимоги заборгованості на суму 20360000,00 грн. із Державного підприємства "Дослідне господарство "Комсомолець" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України" (Код ЄДРПОУ 05460462; 64644, Харківська область, Лозівський район, селище Комсомольське(п), вулиця Жовтнева, будинок 19а) (надалі іменується - "Боржник"), що виникло на підставі Договору про надання зворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 22/0126-1 від 26 січня 2022 року у сумі 15650000,00 грн.; Договору про надання поворотної безпроцентної фінансової допомоги № 22/0207-1 від 07 лютого 2022 року у сумі 4290000,00 грн.; Договору про надання поворотної безпроцентної фінансової допомоги № 22/0222-2 від 07 лютого 2022 року у сумі 420000,00 грн., які укладені між Боржником та Цедентом.
Як зазначає відповідач, повідомленням Сільськогосподарського виробничого кооперативу агрофірма "Солоненське" від 01.01.2024 року було повідомлено відповідача про відступлення права вимоги (цесію) на користь нового кредитора.
Таким чином, за твердженням відповідача, фактичні обставини справи свідчать, що позивач з 01.01.2024 року шляхом укладання Договору про відступлення права вимоги (цесії), втратив право вимоги до відповідача за Договором про надання зворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 22/0126-1 від 26 січня 2022 року, Договором про надання поворотної безпроцентної фінансової допомоги № 22/0207-1 від 07 лютого 2022 року та Договором про надання поворотної безпроцентної фінансової допомоги № 22/0222-2 від 07 лютого 2022 року, яке було набуте ТОВ "ЛАЙМЕЛ МАКС".
Натомість, позивач під час розгляду справи наполягає, що між ним та ТОВ "ЛАЙМЕЛ МАКС" ніколи не укладались ніякі угоди, в тому числі і Договір про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024р. Підписи на наданих суду: Договорі про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024р., Акті прийому-передачі права вимоги до Договору про відступлення права вимоги (цесії) датованого 01.01.2024 р. від 01.01.2024р., Повідомленні про відступлення права вимоги (цесію) на користь нового кредитора від 01.01.2024р. не виконувались директором Сільськогосподарського виробничого кооперативу агрофірма "Солоненське" Мацковим О.Г., та печатка Сільськогосподарського виробничого кооперативу агрофірма "Солоненське" на зазначені документи не ставилась.
Приймаючи до уваги характер вказаних вище обставин та правових позицій сторін справи, з метою повного та всебічного розгляду усіх обставин справи та встановлення фактичних обставин, у справі було призначено почеркознавчу та технічну експертизу документів, проведення яких доручено Національному науковому центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса".
При цьому суд зауважує, що Договір про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024р. та Акт прийому-передачі права вимоги до Договору про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024 р. є тристоронніми, тобто, у разі їх дійсності, повинні були укладатись та підписуватись за участю представників усіх сторін правовідношення. Третьою особою протягом вчинення необхідних процесуальних дій щодо призначення експертних досліджень, не було реалізовано право на надання своїх пояснень щодо предмету спору та не було надано в якості доказів по справі свого примірника відповідних документів, хоча останній був належним чином повідомлений про розгляд справи, свій процесуальний статус.
Згідно з приписами ч. 4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
16.01.2026 на адресу Господарського суду Харківської області від Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса" надійшов висновок експерта № 15762 від 09.01.2026 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи за матеріалами господарської справи № 922/2182/25. Даним висновком було встановлено, що "1-3. Підписи від імені ОСОБА_1 у: 
Договорі про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024, розташовані: на кожному аркуші у рядку «Від Цедента__» та на третьому аркуші у графі «ЦЕДЕНТ:»,
Акті від 01.01.2024 прийому-передачі права вимоги до Договору про відступлення права вимоги (цесії) датованого 01.01.2024р., розташовані на обох сторонах у рядку «Від Цедента__» та на зворотній стороні у графі «ЦЕДЕНТ:»,
Повідомленні про відступлення правадимоги (цесію) на користь нового кредитора від 01.01.2024, розташований ліворуч від напису "Олег МАЦКОВ", -
виконані не Мацковим Олегом Геннадійовичем."
06.02.2026 на адресу Господарського суду Харківської області від Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса" надійшов висновок експерта № 15798 від 29.01.2026 за результатами проведення судової технічної експертизи документів по справі № 922/2182/25.
Даним висновком було встановлено, наступне:
"4. Досліджуваний відтиск круглої печатки «...СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКИЙ ВИРОБНИЧИЙ КООПЕРАТИВ АГРОФІРМА «СОЛОНЕНСЬКЕ»...» на наданому договорі про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024, укладеному між СВК-А «СОЛОНЕНСЬКЕ» та ТОВ «ЛАЙМЕЛ МАКС», нанесено не кліше круглих печаток СВК-А «СОЛОНЕНСЬКЕ», експериментальні та вільні зразки відтисків яких надані для порівняльного дослідження.
5. Досліджуваний відтиск круглої печатки «...СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКИЙ ВИРОБНИЧИЙ КООПЕРАТИВ АГРОФІРМА «СОЛОНЕНСЬКЕ»...» на наданому акті прийому-передачі права вимоги до договору про відступлення права вимоги (цесії) датованого 01.01.2024р. від 01.01.2024 нанесено не кліше круглих печаток СВК-А «СОЛОНЕНСЬКЕ», експериментальні та вільні зразки відтисків яких надані для порівняльного дослідження.
6. Досліджуваний відтиск круглої печатки «...СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКИЙ ВИРОБНИЧИЙ КООПЕРАТИВ АГРОФІРМА «СОЛОНЕНСЬКЕ»...» на наданому повідомленні про відступлення права вимоги (цесію) на користь нового кредитора від 01.01.2024 нанесено не кліше круглих печаток СВК-А «СОЛОНЕНСЬКЕ», експериментальні та вільні зразки відтисків яких надані для порівняльного дослідження".
Частинами 1-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України). 
У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Згідно ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно ст. 104 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.
Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За приписами статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Судом враховано, що оцінюючи обсяг переданих прав, слід врахувати загальновизнаний принцип приватного права "nemo plus iuris ad alium transferre potest, quam ipse haberet", який означає, що ніхто не може передати більше прав, ніж має сам. Аналогічний висновок зазначено у постанові Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 31/160(29/170(6/77-5/100).
Якщо сторона не виявила свою волю до вчинення правочину й до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. 
Разом із цим, у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.
Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.
Визнання договору недійсним є неналежним способом захисту у випадку оспорювання самого факту укладення правочину через відсутність волевиявлення (підробку підпису). Такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права шляхом визнання обов`язку боржника за договором відсутнім.
Дана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц; в постанові Верховного Суду від 05 березня 2025 року у справі № 554/11260/21 (провадження № 61-5526св24).
В аспекті оцінки належності та ефективності обраного позивачем способу захисту прав, суд погоджується з висновками зробленими судовими експертами та зазначає, що Договір про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024, який було надано для експертного дослідження, є неукладеним.
За таких обставин, дослідивши Договір про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024 р. у сукупності з висновком експерта № 15762 від 09.01.2026 за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи за матеріалами господарської справи № 922/2182/25 та висновком експерта № 15798 від 29.01.2026 за результатами проведення судової технічної експертизи документів по справі № 922/2182/25, суд дійшов висновку, що Договір про відступлення права вимоги (цесії) від 01.01.2024 р. не є належним, допустимим та достовірним доказом на підтвердження волевиявлення позивача на вчинення відповідних дій і передачі свого права вимоги виконання грошового зобов`язання на користь 3-ї особи, а відтак і факту переходу права вимоги сплати спірної заборгованості від позивача, як первісного кредитора до 3-ї особи, як нового кредитора, а тому відхиляється господарським судом та не приймається до уваги.
При цьому відповідач будь-яких інших доказів оплати заборгованості за спірними договорами суду не надав, як і не надав обґрунтованих доводів щодо відсутності обов`язку погашення простроченої заборгованості за вищевказаними договорами. 
З огляду на фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, відсутність в матеріалах справи доказів у спростування заявлених позивачем вимог, перевіривши розрахунки позивача, суд визнає позовні вимоги позивача обґрунтованими, підтвердженими доданими до матеріалів справи доказами, та такими, що не спростовані відповідачем.
Відповідно до ч. 10 ст. 238 ГПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.
Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.
Правовий аналіз положень ст.ст. 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за час прострочення.
Згідно з ч.ч. 11, 12 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі. До закінчення виконавчого провадження виконавець за заявою стягувача перераховує розмір остаточної суми відсотків (пені), які підлягають стягненню з боржника, не пізніше наступного дня з дня надходження заяви стягувача про такий перерахунок, про що повідомляє боржника не пізніше наступного дня після здійснення перерахунку.
За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.
При цьому суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.
У справі "Руїз Торіха проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.
Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується ч.1 ст. 129 ГПК України, у зв`язку з чим судовий збір у розмірі 324103,59 грн. покладається на відповідача.
Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов`язані з проведенням експертизи.
З огляду на викладене, понесені позивачем витрати по оплаті вартості судових експертиз у даній справі у загальному розмірі 126375,84 грн. покладаються судом на відповідача.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 46, 73-80, 86, 91, 98, 104, 120, 123, 129, 202, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -  

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.
Стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "Комсомолець" Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України (64644, Харківська область, Лозівський район, селище Миролюбівка, вул. Дружби (колишня вулиця Жовтнева), 19-А; код ЄДРПОУ 05460462) на користь Сільськогосподарського виробничого кооперативу агрофірма "Солоненське" (63830, Харківська область, Ізюмський р-н, село Вище Солоне, вул. Молодіжна, буд. 76, код ЄДРПОУ 00708437):
- заборгованість за Договором про надання зворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 22/0126-1 від 26 січня 2022 року у сумі 20823243,34 грн., з яких: 15650000,00 грн. (сума основного боргу), 1216841,10 грн. (3% річних від простроченої суми), 3956402,24 грн. (інфляційні втрати);
- заборгованість за Договором про надання поворотної безпроцентної фінансової допомоги № 22/0207-1 від 07 лютого 2022 року у сумі 5652042,80 грн., з яких: 4290000,00 грн. (сума основного боргу), 320163,29 грн. (3% річних від простроченої суми), 1041879,51 грн. (інфляційні втрати);
- заборгованість за Договором про надання поворотної безпроцентної фінансової допомоги № 22/0222-2 від 07 лютого 2022 року у сумі 533346,85 грн., з яких: 420000,00 грн. (сума основного боргу), 31344,66 грн. (3% річних від простроченої суми), 102002,19 грн. (інфляційні втрати);
- судовий збір у сумі 324103,59 грн. та 126375,84 грн. за проведення експертизи.
Органу (особі), що проводитиме примусове виконання рішення Господарського суду Харківської області від 20.04.2026 у справі № 922/2182/25 здійснювати нарахування трьох процентів річних на суму несплаченого основного боргу - 20360000,00 грн., починаючи з 04.08.2025 і до моменту остаточного виконання рішення суду, за такою формулою: С х 3% х Д : К : 100, де: С - сума залишку боргу; Д - кількість днів прострочення; К - кількість днів у році, в якому наявна непогашена заборгованість.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено "30" квітня 2026 р. 

Суддя		А.М. Буракова