ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

15 червня 2026 року м. Житомир справа № 240/26423/25
категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії, 

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач) про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії, у якому просить:
визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо обчислення пенсії ОСОБА_1 згідно Закону України «Про державну службу» без урахування всіх складових заробітної плати, зазначених у Довідках митниці в Херсонській, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі від 30.07.2024 №7.28-1/22-01/10/1159, №7.28-1/22-01/10/1161, з дня подання заяви - 02.08.2024 ;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити пенсію ОСОБА_1 згідно Закону України «Про державну службу» з урахуванням всіх складових заробітної плати, зазначених у Довідках митниці в Херсонській, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі від 30.07.2024 №7.28-1/22-01/10/1159, №7.28-1/22-01/10/1161, з дня подання заяви - 02.08.2024.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду №240/15989/24 перевів позивача на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державу службу" з 02.08.2024 з зарахуванням до стажу державної служби періоди з 24.05.1979 - 11.06.1981 служби в Збройних силах СРСР, з12.12.1990 по 08.06.1995, з 01.04.2004 по 18.07.2024 служби у митних органах. Разом з тим, відповідач провів розрахунок пенсії без врахування складових заробітної плати згідно довідок від 30.07.2024 №7.28-1/22-01/10/1159, №7.28-1/22-01/10/1161, мотивуючи це тим, що в рішенні суду відсутні зобов`язання щодо їх врахування. В результаті такого перерахунку розмір пенсії позивача зменшився.
Позивач, не погоджуючись з таким рішенням пенсійного органу та вважаючи дії відповідача щодо призначення пенсії за віком як державному службовцю без урахування довідок про складові заробітної плати протиправними, звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у письмовому провадженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив таке.
ОСОБА_1 має статус внутрішньо переміщеної особи згідно довідки від 28.11.2022 № 18174-7001642109.
Рішенням Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30.09.2025 №240/15989/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 з 02.08.2024 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», зарахувавши до стажу державної служби періоди з 24.05.1979 - 11.06.1981 служби в Збройних силах СРСР, з 12.12.1990 по 08.06.1995, з 01.04.2004 по 18.07.2024 служби у митних органах .
Рішення суду набрало законної сили 30.09.2025 р.
Листом від 04.11.2025 №2100-0305-8/44092 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області повідомлено позивача, що на виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду в Донецькій області проведено зарахування до стажу державної служби періоди з 24.05.1979 - 11.06.1981 служби в Збройних силах СРСР, з 12.12.1990 по 08.06.1995, з 01.04.2004 по 18.07.2024 служби у митних органах. Розрахунок пенсії проведено без врахування складових заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, згідно довідок від 30.07.2024 №7.28-1/22-01/10/1159, №7.28-1/22-01/10/1161, оскільки в рішенні суду відсутні зобов`язання щодо їх врахування.
Не погодившись з таким рішенням Пенсійного фонду і зазначивши, що в результаті такого перерахунку розмір його пенсії зменшився, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.
Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу своєї бездіяльності, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, суд зазначає таке.
У статті 3 Конституції України зазначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно статті 22 Конституції України, Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Частиною 1 стаття 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Частиною 3 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Якщо особа після призначення пенсії продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.
Наявність у позивача права на отримання пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ встановлено постановою Сьомого адміністративного апеляційного суду від 30.09.2025 у справі №240/15989/24.
Спірним питанням в межах розгляду цієї справи є обчислення розміру пенсії позивача при виконанні вказаного рішення суду.
Відповідно до частини 8 статті 37 Закон №3723-ХІІ визначення заробітної плати для обчислення пенсій державним службовцям здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 (далі - Порядок №622) установлено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
При цьому, посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби); розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні; у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць; матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
У пункті 5 Порядку №622 встановлено, що форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.
Аналіз наведених норм свідчить, що призначення пенсії державного службовця на умовах пунктів 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VІІІ здійснюється за заявою особи, до якої долучаються довідки про заробітну плату.
Пунктом 1 постанови правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3 (далі - Постанова №1-3) затверджено три форми довідок про заробітну плату для призначення пенсії згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII:
форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);
форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);
форму довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.
Суд зазначає, що позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії з урахуванням довідок, виданих митницею в Херсонській області, Автономній республіці Крим і м.Севастополі від 30.07.2024 №7.28-1/22-01/10/1159, №7.28-1/22-01/10/1161. При цьому, вказане не заперечується сторонами.
З наявних у матеріалах справи вказаних вище довідок слідує, що такі складені за формою, затвердженою Постановою №1-3 та містять відображення складових заробітної плати: посадовий оклад, надбавка за ранг (2 ранг), надбавка за вислугу років (50%) (за стаж державної служби 35 років), на які нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Як зазначалося судом вище, право позивача на призначення пенсії державного службовця за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-XII «Про державну службу» встановлене постановою Сьомого адміністративного апеляційного суду від 30.09.2025 у справі №240/15989/24, а тому доказуванню не підлягає.
Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, здійснюючи розрахунок пенсії позивача та зарахувавши до стажу державної служби періоди його роботи на посадах, віднесених до посад державної служби, відповідач не мав законних підстав для неврахування зазначених вище довідок при визначенні розміру пенсії позивача.
Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем не надано жодного належного доказу щодо правових підстав неврахування відомостей, зазначених в довідках, а тому перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача повністю шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неврахування при обчисленні позивачу розміру пенсії за віком відповідно до Закону №3723-ХІІ довідок, виданих митницею в Херсонській області, Автономній республіці Крим і м. Севастополі від 30.07.2024 №7.28-1/22-01/10/1159, №7.28-1/22-01/10/1161.
Оскільки довідки про розмір грошового забезпечення є джерелом інформації про доходи позивача, що впливають на правильність обчислення пенсії, і відповідач не надав жодного доказу щодо правових підстав не враховувати вказані в них відомості, суд вважає за доцільне зазначений позов задовольнити повністю та зобов`язати відповідача призначити пенсію ОСОБА_1 згідно Закону України «Про державну службу» з урахуванням всіх складових заробітної плати, зазначених у довідках митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі від 30.07.2024 №7.28-1/22-01/10/1159, №7.28-1/22-01/10/1161, з дня подання заяви - 02.08.2024.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При зверненні до суду з даним позовом позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 968,96 гривень.
Відтак, з огляду на положення ч. 1 ст. 139 КАС України, суд дійшов висновку, що сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (пл. Соборна, 3, м. Слов`янськ,Донецька обл., Краматорський р-н, 84122, РНОКПП/ЄДРПОУ: 13486010) про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.
Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо обчислення пенсії ОСОБА_1 згідно Закону України «Про державну службу» без урахування всіх складових заробітної плати, зазначених у довідках митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі від 30.07.2024 №7.28-1/22-01/10/1159, №7.28-1/22-01/10/1161.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити пенсію ОСОБА_1 згідно Закону України «Про державну службу» з урахуванням всіх складових заробітної плати, зазначених у довідках митниці в Херсонській області, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі від 30.07.2024 №7.28-1/22-01/10/1159, №7.28-1/22-01/10/1161, з дня подання заяви - 02.08.2024.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Чернова

15.06.26