ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2026 р.  м. Київ Справа № 915/84/26 

Суддя О.В. Конюх, при секретарі судового засідання Антоненко В.С., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Уютспецбуд», м. Житомир
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Муніципальна Будівельна Група», м. Миколаїв
про розірвання договору та стягнення штрафних санкцій,

за участю представників:
від позивача: Гуртовенко Р.М., адвокат, ордер серії АМ №1170152 від 23.01.2026;
від відповідача: не з`явились;
СУТЬ СПОРУ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Уютспецбуд», м. Житомир (далі по тексту – ТОВ «Уютспецбуд») 26.01.2026 через систему «Електронний суд» звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до відповідача – Товариства з обмеженою відповідальністю «Муніципальна Будівельна Група», м. Миколаїв (далі по тексту – ТОВ «МБГ»), в якій просить суд розірвати Договір №01/11/24 виконання робіт від 01.11.2024, укладений між ТОВ «Уютспецбуд» та ТОВ «МБГ».
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 393 149,18 грн. штрафних санкцій за прострочення виконання робіт, з яких:
- 245 844,10 грн. пені, нарахованої за період з 31.03.2025 по 30.06.2025,
- 147 305,08 грн. штрафу відповідно до п.12.3 Договору.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, між ТОВ «Уютспецбуд» та ТОВ «МБГ» був укладений договір №01/11/24 виконання робіт від 01.11.2024. за яким підрядник зобов`язався своїми силами та засобами та на свій ризик, в межах Договірної ціни, виконати будівельно-монтажні роботи на об`єкті «Реконструкція будівлі (котельня «З»), місце виконання робіт Київська область.
Позивач зазначає, що відповідач виконав тільки частину будівельно-монтажних робіт на суму 5 077 509,55 грн. та не виконано роботи на суму 678 370,85 грн. Позивач вважає, що відповідач істотно порушив умови договору, вказані обставини є підставою для розірвання спірного договору згідно ч.2 ст.651 ЦК України. Також, за несвоєчасне виконання робіт позивачем нараховано штрафні санкції.
Згідно із частиною 3 статті 30 ГПК спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.
У постанові від 16.02.2021 у справі №911/2390/18 Велика Палата Верховного Суду вважає, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.
Отже, до спорів, предметом яких є стягнення коштів внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо нерухомого майна, поширюються процесуальні норми щодо виключної підсудності справ згідно частини 3 статті 30 ГПК України.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 02.02.2026 справу №915/84/26 разом з доданими до неї матеріалами передано за виключною підсудністю на розгляд Господарського суду Київської області.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.03.2026 відкрито провадження у справі №915/84/26 в порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 06.04.2026. Зобов`язано позивача ТОВ «Уютспецбуд» подати суду у строк 15 днів з дати отримання цієї ухвали акт за результатами обстеження, дефектний акт, кошторис, що містять перелік робіт, належних до виконання (п. 1.2 Договору); власні документально підтверджені пояснення, які саме роботи, яким саме обсягом та вартістю не були виконані підрядником; докладний перелік робіт, матеріалів та інших витрат (назва, обсяг, ціна, вартість), які були передбачені Договором (п. 1.2), із зазначенням, які з них були виконані та прийняті за Актами №КБ-2в з підсумковими відомостями ресурсів, та довідками КБ-3; календарний графік робіт (п. 2.1 Договору); власні письмові документально підтверджені пояснення, чи були завершені роботи по об`єкту «Реконструкція будівлі (котельня «З») за адресою: Київська область (код ДК 021:2015: 45450000-6 «Інші завершальні будівельні роботи») та чи був об`єкт запущений в експлуатацію.
Цією ж ухвалою суд зобов`язав відповідача подати суду у строк п`ятнадцять днів з дати отримання цієї ухвали докази виконання та передачі всього об`єму робіт за Договором №01/11/24 від 01.11.2024 року замовнику; локальні кошториси, підсумкову відомість ресурсів, розрахунок загальновиробничих та адміністративних витрат до локальних кошторисів, або довідку обґрунтування у довільній формі (п .3.3 Договору) та докази їх надання замовнику; власні письмові документально підтверджені пояснення, чи були завершені роботи по об`єкту «Реконструкція будівлі (котельня «З») за адресою: Київська область (код ДК 021:2015: 45450000-6 «Інші завершальні будівельні роботи») та чи був об`єкт запущений в експлуатацію.
Відповідно до ч.7 ст. 6 ГПК України особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Копію ухвали від 05.03.2026 про відкриття провадження у справі було надіслано та доставлено до електронного кабінету відповідача 05.03.2026 о 16:27, про що складено та долучено до матеріалів справи довідку Господарського суду Київської області про доставку електронного листа.
Гарантований статтею 165 ГПК України п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву сплив 20.03.2026.
Ухвалою від 06.03.2026 забезпечено участь представника позивача адвоката Гуртовенка Р.М. у судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів.
06.04.2026 через систему «Електронний суд» представник позивача подав заяву на виконання ухвали суду від 05.03.2026, в якій просить поновити ТОВ «Уютспецбуд» процесуальний строк для надання доказів та долучити до матеріалів справи №915/84/26 локальні кошториси та підсумкову відомість ресурсів.
Суд зазначає, що остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу, визначення обставин справи, які підлягають встановленню, зібрання відповідних доказів є завданнями підготовчого провадження відповідно до частини 1 ст. 177 ГПК України, у зв`язку з чим, учасники справи не позбавлені права та можливості подавати суду докази, заяви по суті справи, заяви з процесуальних питань, а також викладені в іншій формі свої доводи, пояснення, заперечення та міркування у межах підготовчого провадження.
Ухвалою від 06.04.2026 підготовче судове засідання відкладено на 04.05.2026, встановлено учасникам справи додатковий строк на подання заяв по справі, заяв з процесуальних питань, наявних у сторін та раніше не поданих доказів до 20.04.2026. Забезпечено участь представника позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
10.04.2026 через систему «Електронний суд» представник позивача подав клопотання про долучення доказів.
Ухвалою від 04.05.2026 підготовче провадження закрито, призначено справу №915/84/26 до судового розгляду по суті на 25.05.2026. Забезпечено участь представника позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
22.05.2026 через систему «Електронний суд» представник позивача подав заяву про розгляд справи без особистої присутності представника позивача.
У судове засідання з розгляду справи по суті 25.05.2026 сторони не з`явились, уповноважених представників для участі в судовому засіданні не направили, відповідач відзив на позов та докази на його підтвердження не подав.
Відповідно до ч.1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з частиною 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Розглянувши позов ТОВ «Уютспецбуд» до ТОВ «МБГ» про розірвання договору та стягнення штрафних санкцій, всебічно та повно вивчивши наявні у матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, господарський суд
УСТАНОВИВ:
відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів. 
Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України) й сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).
01.11.2024 між ТОВ «Уютспецбуд» (замовник) та ТОВ «МБГ» (підрядник) був укладений договір №01/11/24 виконання робіт (далі – Договір), за умовами якого:
- підрядник зобов`язується своїми силами і засобами та на свій ризик, в межах Договірної ціни, виконати будівельно-монтажні роботи на «Реконструкція будівлі (котельна «3») за адресою Київська область (код ДК 021:2015:45450000-6 «Інші завершальні будівельні роботи») (об`єкт) за завданням замовника та у встановлений строк здати виконані роботи замовнику, а замовник зобов`язується передати дозвільну документацію (за потреби), прийняти від підрядника надані роботи (об`єкт) та оплатити їх (п.1.1);
- роботи виконуються підрядником згідно акту за результатами обстеження, дефектного акту, кошторису, в межах ціни цього договору (п.1.2);
- строк надання робіт до 30.03.2025, якщо інше не встановлено календарним графіком (додаток №2 до Договору), в якому зазначаються дати початку та закінчення всіх робіт та об`єкта в цілому, передбачених даним договором (п.2.1);
- ціна цього договору становить 5 755 880,40 грн. у тому числі ПДВ 959 313,40 грн. (п.3.1);
- договірна ціна має бути складена відповідно до обсягів акту за результатами обстеження дефектного акту, кошторису (п.3.2);
- в складі договірної ціни підрядник надає замовнику наступну документацію: локальні кошториси, підсумкову відомість ресурсів, розрахунок загальновиробничих та адміністративних витрат до локальних кошторисів, або довідку-обґрунтування у довільній формі (п.3.3);
- у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при виконанні робіт підрядник сплачує замовнику штрафні санкції у такому розмірі: за порушення строків виконання зобов`язання, зокрема строків виконання окремих робіт або об`єкта в цілому згідно календарного графіку, стягується пеня у розмірі 0,1% вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості (п.12.3);
- цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2025 або до передачі об`єкта будівництва замовнику, а у випадку невиконання сторонами зобов`язань, передбачених договором – діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п.15.1).
Разом із договором сторони погодили та підписали договірну ціну.
Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором будівельного підряду. Відповідно до статті 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. 
Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Стаття 599 Цивільного кодексу України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.
Пунктом 2.1 Договору передбачено, що строк надання робіт – до 30.03.2025, якщо інше не встановлено календарним графіком (додаток №2 до Договору), в якому зазначаються дати початку та закінчення всіх робіт та об`єкта в цілому, передбачених даним договором.
Як твердить позивач, оскільки договір передбачав загальний строк, до якого всі роботи мали бути виконанні, а саме до 30.03.2025, то графік виконання робіт між сторонами не складався.
Суд встановив, що на виконання умов договору відповідач виконав, а позивач прийняв роботи на загальну суму 5 077 509,55 грн., про що сторонами складено та підписано відповідні довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форми КБ-3) та акти приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2), а саме
за листопад 2024 року: довідка від 28.11.2024 на суму 1 028 953,20 грн. та Акт №1 на суму 389 174,40 грн., Акт №2 вартості устаткування, придбання якого покладено на виконавця робіт на суму 639 778,80 грн. Також сторонами підписано підсумкову відомість ресурсів.
за грудень 2024 року: довідка від 18.12.2024 на суму 2 622 568,80 грн. та Акт №3 на суму 2 419 401,60 грн., Акт №4 на суму 203 167,20 грн. Також сторонами підписано підсумкову відомість ресурсів.
за квітень 2025 року: довідка від 21.04.2025 на суму 1 310 220,00 грн. та Акт №5 на суму 586 629,60 грн., Акт №6 на суму 46 292,40 грн., Акт №7 на суму 591 898,80 грн., Акт №9 на суму 85 399,20 грн. Також, між сторонами підписано підсумкові відомості ресурсів.
за червень 2025 року: довідка на суму 115 767,55 грн. та Акт №10 на суму 115 767,55 грн. Також, між сторонами підписано підсумкову відомість ресурсів.
З долучених до матеріалів справи документів суд встановив, що вказані роботи виконувались відповідно до локальних кошторисів на будівельні роботи, які містять детальний розрахунок обсягів робіт, вартості матеріалів, трудових та інших витрат, необхідних для виконання відповідних будівельних робіт, а саме
№02-01-02 на електромонтажні роботи; 
№02-01-06 на тепломеханічну частину; 
№02-01-07 на пожежну сигналізацію;
№02-01-08 на систему газоаналізу;
№02-01-09 на автоматизацію;
№02-01-010 на пусконалагоджувальні роботи;
№02-01-011 на устаткування.
За результатами аналізу локальних кошторисів, довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, актів приймання виконаних будівельних робіт, актів устаткування, придбання якого покладено на виконавця робіт, а також підсумкових відомостей ресурсів, які складалися та підписувалися сторонами за результатами виконання робіт, суд встановив, відсутність будь-яких відомостей про виконання робіт, передбачених локальними кошторисами №02-01-07 на пожежну сигналізацію, №02-01-08 на систему газоаналізу, №02-01-010 на пусконалагоджувальні роботи, №02-01-011 на устаткування.
Матеріали справи не містять доказів включення таких робіт до актів приймання виконаних будівельних робіт, відображення їх вартості у відповідних довідках чи підтвердження використання ресурсів для їх виконання.
За таких обставин суд дійшов висновку, що роботи, передбачені вказаними локальними кошторисами не виконано взагалі, ні у строк, встановлений договором, ні у будь-який інший строк. При цьому, загальна вартість невиконаних робіт становить 678 370,85 грн.
Аналогічні обставини відображені в Акті огляду об`єкта від 08.04.2026 проведеного позивачем, за результатами якого детально встановлено ступінь виконання робіт, передбачених всіма локальними кошторисами, із зазначенням відсоткового показника виконання кожного виду робіт.
Суд також проаналізував долучений акт огляду та погоджується із відображеною в ньому інформацією.
Частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
ТОВ «МБГ» доказів виконання робіт за Договором №01/11/24 від 01.11.2024 у розмірі більшому, ніж визнає та доводить суду позивач, суду не подало, в тому числі виконання вимог п.4 ухвали суду від 05.03.2026, яка набрала законної сили та є обов`язковою до виконання на всій території України.
Відповідно до ч.2 ст. 883 ЦК України за невиконання або неналежне виконання обов`язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі.
У зв`язку з простроченням виконання робіт позивач просить суд стягнути з відповідача 245 844,10 грн. пені, нарахованої за період з 31.03.2025 по 30.06.2025 та 147 305,08 грн. штрафу відповідно до п.12.3 Договору.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до пункту 12.3 Договору у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при виконанні робіт підрядник сплачує замовнику штрафні санкції у розмірі у такому розмірі: за порушення строків виконання зобов`язання, зокрема строків виконання окремих робіт або об`єкта в цілому згідно календарного графіку, стягується пеня у розмірі 0,1% вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.
За загальним правилом пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Однак, враховуючи ч. 2 ст. 9 ЦК України, за якою законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання, суд вважає, що сторони не позбавлені права у господарському договорі забезпечувати пенею виконання будь-якого зобов`язання, в тому числі негрошового.
Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст.6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.
Тлумачення положень ч. 3 ст. 549 ЦК України в аспекті меж свободи договору дає можливість зробити висновок, що сторони у договорі можуть забезпечити за допомогою пені виконання негрошового зобов`язання.
Також, суд звертає увагу сторін, що одночасне стягнення передбачених договором двох підвидів неустойки (пені та штрафу), не суперечить статті 61 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
По-перше, у даному випадку сторонами застосовано два підвиди неустойки, а в межах одного виду відповідальності сторонами може бути застосований різний набір санкцій, про що неодноразово наголошував Верховний Суд. По-друге, таке формулювання сторони погодили у Договорі на підставі вільного волевиявлення, що не суперечить положенням чинного законодавства. 
Крім того, стаття 61 Конституції України вміщена у розділі ІІ Конституції «Права, свободи та обов`язки людини і громадянина» відповідно не розповсюджується на господарсько-правову відповідальність юридичних осіб у господарських зобов`язальних відносинах. 
Разом із тим, штраф за своєю правовою природою є одноразовою господарсько-правовою санкцією, яка застосовується за факт порушення зобов`язання. Його нарахування не пов`язується з тривалістю порушення чи кількістю днів прострочення, оскільки штраф має фіксований характер та підлягає стягненню одноразово за конкретне порушення господарського зобов`язання.
На відміну від пені, яка є триваючою санкцією та обчислюється за кожен день прострочення виконання зобов`язання, штраф не може нараховуватись повторно або множинно за одне й те саме порушення. Тобто застосування штрафу можливе лише один раз за факт вчиненого порушення незалежно від того, чи триває таке порушення надалі.
З огляду на вимоги частин 1 та 2 статті 2, частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.
Суд перевірив здійснений позивачем розрахунок пені та штрафу, і не погоджується з ним. 
По-перше, строк виконання робіт визначений договором до 30.03.2025. 30.03.2025 є вихідним днем, а тому якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч. 5 ст.254 ЦК України). Таким чином, строк, до якого відповідач мав виконати всі роботи за договором спливає 31.03.2025, а з 01.04.2025 настало прострочення.
По-друге, здійснений позивачем розрахунок не враховує підписання між сторонами актів виконаних робіт, що впливає на кількість днів прострочення та суму, на яку нараховуються штрафні санкції
Суд здійснивши власний розрахунок пені, визначивши вірні періоди прострочення, не виходячи за межі періодів, заявлених позивачем,
Строк виконання робіт	Виконані роботи, грн.	Вартість невиконаних робіт, грн.	Період прострочення	Пеня	
31.03.2025	0	2 104 358,40	01.04.2025-20.04.2025	42 087,17	
 	1 310 220,00 (довідка та акти від 21.04.2025) 	794 138,40	21.04.25-29.06.25	55 589,69	
 	115 767,55 (довідка та акт за червень 2025 року)	678 370,85	30.06.25-12.01.26	133 639,06	
Всього	 	 	 	231 315,92	
встановив, що належний стягнення з відповідача розмір пені становить 231 315,92 грн., у зв`язку з чим вказану вимогу слід задовольнити частково.
Щодо вимоги про стягнення штрафу, то суд зазначає, що позивач помилково визначає базою для нарахування штрафу суму 2 104 358,40 грн., тобто загальну вартість невиконаних робіт після 31.03.2025, оскільки матеріалами справи не підтверджується прострочення виконання робіт щодо вказаної суми понад 30 календарних днів. Водночас з урахуванням встановлених судом обставин вартість робіт, щодо якої мало місце прострочення понад 30 календарних днів, становить 794 138,40 грн., а тому саме ця сума є належною базою для розрахунку штрафу.
Суд встановив, що належний до стягнення з відповідача на користь позивача розмір штрафу становить 55 589,69 грн. (7% від 794 138,40 грн.), у зв`язку з чим вказана вимога має бути задоволена частково.
Щодо вимоги позивача про розірвання договору, суд зазначає таке.
Згідно із статтею 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
За загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 651 Цивільного кодексу України розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Пунктом 16.1 Договору передбачено, що внесення змін у договір чи його розірвання допускається тільки за згодою сторін, якщо інше не встановлено законом та цим договором. У разі відсутності такої згоди заінтересована сторона має право звернутись до суду.
Відповідно до ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
У статті 653 ЦК України визначені правові наслідки розірвання договору, за змістом якої у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються з моменту досягнення домовленості про розірвання договору, якщо інше не встановлено договором. Якщо договір розривається у судовому порядку, зобов`язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.
Верховний Суд у постановах від 07.08.2018 у справі № 910/7981/17, від 18.11.2019 у справі № 910/16750/18, від 12.05.2020 у справі № 911/991/19, від 14.07.2021 у справі № 911/1442/19, від 21.06.2022 у справі № 911/3276/20, від 05.07.2022 у справі № 922/2469/21, від 16.09.2022 у справі № 913/703/20, від 14.09.2023 у справі № 910/4725/22 неодноразово викладав висновок про те, що за змістом зазначених норм розірвати можна лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір. В іншому разі буде відсутній предмет спору, яким і виступає у такому разі договір.
Пунктом 15.1 Договору встановлено, що цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2025 або до передачі об`єкта будівництва замовнику, а у випадку невиконання сторонами зобов`язань, передбачених договором – діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
Тлумачення вказаного пункту свідчить про те, що сторони визначили 31.12.2025 кінцевим строком дії договору. При цьому умова про дію договору «до передачі об`єкта будівництва замовнику» передбачає можливість припинення договірних відносин раніше зазначеної дати у разі дострокового завершення будівництва та передачі об`єкта замовнику. Вказане формулювання не може тлумачитися як таке, що продовжує строк дії договору після 31.12.2025.
Умови укладеного між сторонами договору не передбачають його автоматичної пролонгації після закінчення встановленого строку дії, а тому суд дійшов висновку, що строк дії Договору №01/11/24 виконання робіт від 01.11.2024 сплив 31.12.2025 і станом на дату подання позову (26.01.2026) такий договір є не чинний. Таким чином у суду відсутні правові підстави для розірвання нечинного договору, у зв`язку з чим вимога позивача про розірвання договору не підлягає задоволенню.
За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунки заборгованості, суд задовольняє позов ТОВ «Уютспецбуд» частково та ухвалює рішення про стягнення з ТОВ «МБГ» 231 315,92 грн. пені, 55 589,69 грн. штрафу.
Суд відповідон до ст. 129 ГПК України покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору пропорційно задоволеним вимогам.
Керуючись статтями 4, 12, 73-92, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Уютспецбуд» задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МБГ» (54029, м. Миколаїв, проспект Центральний, буд. 24/9, ідентифікаційний код 44531786)
на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Уютспецбуд» (10024, м. Житомир, вул. Героїв Крут, буд. 64, кв. 104, ідентифікаційний код 42613505)
231 315,92 грн. (двісті тридцять одну тисячу триста п`ятнадцять гривень дев`яносто дві копійки) пені,
55 589,69 грн. (п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят дев`ять гривень шістдесят дев`ять копійок) штрафу,
3 442,87 грн. (три тисячі чотириста сорок дві гривні вісімдесят сім копійок) судового збору.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст рішення підписано 01.07.2026.

Суддя О.В. Конюх