ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2026 р.	Справа № 638/4102/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Макаренко Я.М. , Перцової Т.С. ,
за участю секретаря судового засідання Кругляк М.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту територіального контролю м. Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Харкова від 30.03.2026 (суддя: Поляков О.В., м. Харків) по справі № 638/4102/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Департаменту територіального контролю м. Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)   
про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Шевченківського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі по тексту – відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2025 року по справі №638/4102/25 позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (вул. Дегтярівська, буд. 31, корпус 2, м. Київ, 03057, код ЄДРПОУ 34926981) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення - задоволено.
Скасовано постанову серії 2КІ № 0000984777 від 25.02.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 680,00 грн..
Закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення згідно з постановою серії 2КІ № 0000984777 від 25.02.2025 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Скасовано постанову серії 2КІ №0000984777-ск від 05.03.2025 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване у режимі фотозйомки (відеозапису) серії 2КІ №0000984777 від 25.02.2025.
Стягнуто з Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 968,96 грн. відповідно до квитанцій № 0561-6077-2703-9752 від 05.03.2025 та № 2553-4769-0421-9390 від 26.03.2025.
23.12.2025 ОСОБА_1 подано до Шевченківського районного суду м. Харкова заяву про ухвалення додаткового судового рішення, в якій, враховуючи обставини справи №638/4102/25, встановлений фіксований розмір гонорару та повне задоволення позовних вимог позивача, остання просить суд стягнути витрати на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції по справі № 638/4102/25 у розмірі 12 000 (дванадцять тисяч) гривень 00 копійок
Додатковим рішенням Шевченківського районного судом м. Харкова від 30.03.2026 по справі № 638/4102/25 заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Мосейчук А.І., про ухвалення додаткового рішення у справі № 638/4102/25 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправною та скасування постанов задоволено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого округу Київської міської ради (Київського міської державної адміністрації) (код ЄРДПОУ: 34926981, юридична адреса: вул. Богдана Хмельницького, 51-А, м. Київ, 01054) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 000,00 (дванадцять тисяч) гривень.
Відповідач, не погодившись з вказаним додатковим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції додаткове рішення Шевченківського районного судом м. Харкова від 30.03.2026 по справі № 638/4102/25 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у стягненні витрат на правову допомогу у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції залишено поза увагою відсутність доказів сплати витрат на правову допомогу позивачем, стягнуто витрати на послуги, які були надані внаслідок недоліків раніше поданих процесуальних документів, у справі відсутній детальний опис із зазначенням витраченого часу на кожну процесуальну дію.
Також, вказує, що дана справа, в силу пункту 2 частини 6 статті 12 КАС України, є справою незначної складності, представник позивача в частині судових засідань, а саме: 15.10.2025, 18.09.2025, 28.04.2025, брала участь у режимі відеоконференції, що дало змогу уникнути понесення грошових та часових витрат на приїзд в суд, справа розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження, експертиза у справі не проводилась, що у своїй сукупності вказує на те, що визначена адвокатом сума понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу не є належним чином обґрунтованою та є завищеною у контексті дослідження обсягу фактично наданих ним послуг із урахуванням складності справи, кількості витраченого на ці послуги часу, та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг і витраченого адвокатом часу із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу.
Позивач, у надісланому відзиві на апеляційну скаргу, посилаючись на законність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Харкова від 30.03.2026 у справі № 638/4102/25 залишити без змін.
Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, додаткове рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу відповідача належить задовольнити частково, з таких підстав.
Частинами 1, 3, 5 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.
Пунктом 3 частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з частинами 3, 5 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до статті 16 КАС України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі по тексту - Закон № 5076-VI), договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI, видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).
Частинами 1 та 2 статті 30 Закону № 5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу зазначеної норми випливає, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною 1 статті 30 Закону № 5076-VI як «форма винагороди адвоката», але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
В іншому випадку на підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися в акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години роботи адвоката та час витрачений на певний вид послуги.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд має виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частинами 1, 2, 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з частинами 4, 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини шостої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Частиною 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Згідно з ч. 1ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Таким чином, склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона довести неспівмірність розміру таких витрат.
Судом встановлено, що на підтвердження витрат на правову допомогу позивачем надано: копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 15.07.2020, копію договору про надання правової допомоги від 01.11.2024, копію додаткової угоди від 25.02.2025 до договору про надання (правничої) допомоги від 01.11.2024, копію додаткової угоди від 18.03.2025 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 01.11.2024 та копію акту приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової (правничої) допомоги від 01.11.2024.
Пунктом 3.2 договору про надання правової допомоги від 01.11.2024, укладеного між адвокатом Мосейчуком А.І. та Олендарьовою Т.К., передбачено, що за виконання доручень згідно з даним Договором Клієнт зобов`язаний оплачувати витрати, необхідні для виконання його доручень. а також винагороду (гонорар) за надання правничої допомоги у порядку та строки, обумовлені сторонами у договорі. Розмір гонорару, порядок та умови його сплати визначається додатковим Договором. 
Відповідно до внесених змін п. 1 додаткової угоди від 25.02.2025 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 01.11.2024:
На виконання пункту 4.2. договору сторони узгоджують фіксований розмір гонорару за надання правової (правничої) допомоги у розмірі 12 000 грн..
22.12.2025 між адвокатом Мосейчук А.І. та ОСОБА_1 укладено акт приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової (правничої) допомоги від 01.11.2024, згідно з п. 1 якого здійснені:
1.1. підготовка та подання позовної заяви від 05.03.2025 до Дзержинського районного суду м. Харкова про скасування постанови інспектора з паркування відділу контролю оплати послуг на майданчиках для паркування управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) серії 2КІ № 0000984777 від 25.02.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 680,00 грн. та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення згідно постанови серії 2КІ № 0000984777 від 25.02.2025 у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення;
1.2. складання та подання адвокатського запиту № 01/25 від 25.02.2025 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) стосовно підстав складання щодо ОСОБА_1 , якій належить транспортний засіб з номерами НОМЕР_2 (Audi) постанови серія та номер 2КІ 0000984777 за порушення ПДР автівкою КХ 0019 ОО – Mercedes-Benz GLC220d;
1.3. складання та подання адвокатського запиту № 01/27 від 27.02.2025 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) стосовно надання копії постанови серії та номер 2КІ 0000984777 за порушення ПДР та додатків до зазначеної постанови; інформації про ПІБ: особи, відносно якої складена постанова серії та номер 2КІ 0000984777 за порушення ПДР; особи, яка склала постанову серії та номер 2КІ 0000984777 за порушення ПДР; особи, яка сплатила штраф за постановою серії та номер 2КІ 0000984777 за порушення ПДР, та надання копії відповідного платіжного документа; зазначення дати сплати штрафу за постановою серії та номер 2КІ 0000984777 за порушення ПДР;
1.4. складання та подання до Дзержинського районного суду м. Харкова клопотання про витребування доказів від 05.03.2025 по справі № 638/4102/25;
1.5. складання та подання адвокатського запиту № 01/11 від 11.03.2025 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації);
1.6. складання та подання адвокатського запиту № 02/18 від 18.03.2025 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації);
1.7. складання та подання адвокатського запиту № 01/19 від 19.03.2025 до Міністерства внутрішніх справ України;
1.8. аналіз відзиву від 20.03.2025 на позовну заяву по справі № 638/4102/25;
1.9. складання та подання до Дзержинського районного суду м. Харкова заяви від 21.03.2025 (клопотання про витребування доказів) по справі № 638/4102/25;
1.10. складання та подання до Дзержинського районного суду м. Харкова заяви від 21.03.2025 про зміну предмету позову по справі № 638/4102/25;
1.11. аналіз заперечення від 25.03.2025 на клопотання (заяву) про зміну предмету позову по справі № 638/4102/25;
1.12. складання та подання до Дзержинського районного суду м. Харкова заяви від 26.03.2025 про усунення недоліків заяви про зміну предмету позову (на виконання ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.03.2025 по справі №638/4102/25);
1.13. складання та подання адвокатського запиту № 01/28 від 28.03.2025 до Міністерства внутрішніх справ України;
1.14. аналіз відзиву на позовну заяву від 09.04.2025 по справі № 638/4102/25; 1.15. складання та подання до Дзержинського районного суду м. Харкова клопотання від 22.04.2025 про участь у судових засіданнях по справі № 638/4102/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду;
1.16. складання та подання адвокатського запиту № 01/04 від 04.09.2025 до Міністерства внутрішніх справ України;
1.17. складання та подання до Шевченківського районного суду м. Харкова пояснень від 18.09.2025 по справі №638/4102/25;
1.18. складання та подання до Шевченківського районного суду м. Харкова пояснень від 14.10.2025 по справі №638/4102/25;
1.19. представництво інтересів клієнта у Шевченківському районному суді м. Харкова по справі №638/4102/25 у засіданнях, які відбулися 21.03.2025, 04.04.2025, 28.04.2025, 18.09.2025, 15.10.2025.
Відповідно до п. 2 акту виконаних робіт від 22.12.2025, жодних претензій по якості, повноті, строках та обсягу в цілому щодо наданих послуг клієнт до адвоката не має.
Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що вищевказані документи є належними доказами, які підтверджують понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції.
Згідно з постановою № 686/28627/18, аналізуючи вказані норми ЦПК України про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, Верховний Суд дійшов висновку, що до понесених стороною витрат на професійну правову допомогу відносяться як витрати, які оплачені стороною/третьою особою до моменту заявлення вимоги про їх відшкодування так і ті, які будуть оплачені нею в майбутньому, якщо це відповідає умовам договору.
Аналогічні правові висновки сформульовані Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, провадження № 61-21442св19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, провадження № 61-21197св19, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, провадження № 61-44217св18, у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 16 червня 2021 року у справі № 640/4126/19, провадження № 61-14735св20 та ін.
Такий підхід прослідковується і в судових рішеннях Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19 та Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 26 червня 2019 року у справі № 813/481/18, провадження № К/9901/13036/19, від 08 вересня 2020 року у справі № 640/10548/19, провадження № К/9901/33762/19, від 29 жовтня 2020 року у справі № 686/5064/20, провадження № К/9901/22452/20.
Дослідивши подані позивачем докази, колегія суддів вказує, що в даному випадку розмір витрат на оплату послуг адвоката з професійної правничої допомоги позивачу у розмірі 12000,00 грн., понесених під час розгляду справи в суді першої інстанції, є суттєво завищеним, та таким, що не є співмірним із складністю справи з виконаною адвокатом роботою (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.
Колегія суддів враховує, що зазначена справа належить до справ незначної складності, не стосується встановлення значного обсягу фактичних обставин справи, що потребувало б подання великої кількості письмових доказів та вжиття дій щодо їх збирання, а тому надання вказаних послуг, з огляду при цьому на їх об`єм і зміст, не вимагало значного обсягу юридичної і технічної роботи, не потребувало тривалого часу та надмірних зусиль адвоката.
На переконання колегії суддів, розумною та співмірною зі складністю справи, часом та зусиллями, витраченими адвокатом на надання таких послуг, є сума 5000,00 грн..
Суд також вважає за необхідне зауважити, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. Суд під час вирішення питання щодо розподілу судових витрат зобов`язаний оцінити рівень витрат на правничу допомогу обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.
Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду від 02.08.2022 у справі № 640/14930/20.
Таким чином, дослідивши зміст та обсяг наявних в матеріалах справи документів, складених адвокатом, а також враховуючи клопотання відповідача про зменшення розміру судових витрат на надання правничої допомоги, складність даної справи, значення її для сторони, керуючись принципами справедливості та верховенства права, колегія суддів дійшла висновку, що відшкодуванню на корись позивача підлягає сума у розмірі 5000,00 грн., що з огляду на вказані обставини є співмірним та пропорційним відносно виконаної адвокатом роботи.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Положеннями ч. 1 ст. 317 КАС України встановлено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що додаткове рішення суду першої інстанції належить змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови, а резолютивну частину в такій редакції:
«Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Мосейчук А.І., про ухвалення додаткового рішення у справі № 638/4102/25 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправною та скасування постанов задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого округу Київської міської ради (Київського міської державної адміністрації) (код ЄРДПОУ: 34926981, юридична адреса: вул. Богдана Хмельницького, 51-А, м. Київ, 01054) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 (п`ять тисяч) гривень.
В іншій частині вимог заяви представника позивача - адвоката Мосейчук А.І., відмовити.».
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Департаменту територіального контролю м. Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) задовольнити частково.
Додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Харкова від 30.03.2026 по справі № 638/4102/25 змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції цієї постанови, а резолютивну частину в такій редакції:
«Заяву представника позивача Олендарьової Тетяни Костянтинівни - адвоката Мосейчук А.І., про ухвалення додаткового рішення у справі № 638/4102/25 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання протиправною та скасування постанов задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту територіального контролю м. Києва виконавчого округу Київської міської ради (Київського міської державної адміністрації) (код ЄРДПОУ: 34926981, юридична адреса: вул. Богдана Хмельницького, 51-А, м. Київ, 01054) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) гривень.
В іншій частині вимог заяви представника позивача - адвоката Мосейчук А.І., відмовити.».
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		С.П. Жигилій	
Судді	   	Я.М. Макаренко   Т.С. Перцова