Справа № 729/819/26 2/729/794/26

Р І Ш Е Н Н Я 
І м е н е м У к р а ї н и
заочне
19 червня 2026 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі: 
головуючої судді Булиги Н. О.
при секретарі Романченко С. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бобровиця в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами у загальному розмірі 21 346 грн 32 коп.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.04.2025 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2264006, за умовами якого відповідачу надано кредит у сумі 2 000 грн строком на 360 днів.
Крім того, 22.03.2025 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 5402285, за умовами якого відповідачу надано кредит у сумі 3 000 грн строком на 360 днів.
Позивач зазначає, що кредитні договори були укладені в електронній формі шляхом використання інформаційно-телекомунікаційних систем кредитодавців та підписані відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, що відповідно до вимог законодавства прирівнюється до власноручного підпису. Підписанням договорів відповідач підтвердила, що ознайомлена з їх істотними умовами та отримала всю інформацію, передбачену чинним законодавством.
26.11.2025 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір відступлення права вимоги № 26-11/25, відповідно до якого до позивача перейшли права вимоги за кредитними договорами, у тому числі за договором № 2264006.
Також 28.11.2025 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір відступлення права вимоги № 28-11/25/Л, відповідно до якого до позивача перейшли права вимоги за кредитними договорами, у тому числі за договором № 5402285.
Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло статусу нового кредитора за вказаними кредитними договорами та право вимоги до відповідача.
У порушення умов кредитних договорів відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів належним чином не виконала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість.
Згідно з наданим позивачем розрахунком, станом на день подання позову заборгованість за договором № 2264006 становить 9200 грн., з яких 2000 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 4260 грн. – проценти, нараховані до відступлення права вимоги та 2940 грн. – проценти, нараховані після відступлення права вимоги.
Заборгованість за договором № 5402285 становить 12146 грн 32 коп., з яких 2999 грн 98 коп. – заборгованість за тілом кредиту, 6068 грн. 37 коп. – проценти, нараховані до відступлення права вимоги та 3077 грн 97 коп. – проценти, нараховані після відступлення права вимоги.
У зв`язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитними договорами у загальному розмірі 21346 грн 32 коп., а також понесені судові витрати, що складаються із судового збору в сумі 2662 грн. 40 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 13000 грн.
Ухвалою від 28.05.2026 року було відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та прийнято рішення про розгляд справи з повідомленням сторін
Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить справу розглядати без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання вважається повідомленою своєчасно та належним чином, відповідно до положень п. 2 ч.7, п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України (за зареєстрованим у встановленому Законом порядку місцем проживання), що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомила, у встановлений судом строк відзив на позов не подавала.
З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши письмові докази, оцінивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов належить задовольнити з таких підстав.
Судом встановлено, що 27.04.2025 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 2264006 (а.с. 40-45).
Відповідно до умов договору, кредитодавець надав позичальнику кредит у сумі 2000 грн. строком на 360 днів, а позичальник зобов`язався повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування ними. Кредитний договір укладено в електронній формі шляхом використання інформаційно-телекомунікаційної системи кредитодавця. Підписанням договору відповідач підтвердила, що ознайомлена з усіма його істотними умовами та отримала всю інформацію, передбачену чинним законодавством.
Також судом встановлено, що 22.03.2025 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено договір № 5402285 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с. 14-27).
Згідно з умовами вказаного договору, кредитодавець надав відповідачу кредит у сумі 3000 грн строком на 360 днів, а відповідач зобов`язалася повернути отримані кошти та сплатити проценти за користування кредитом. Договір укладено в електронній формі шляхом використання одноразового ідентифікатора. Підписанням договору відповідач підтвердила, що ознайомлена з усіма його істотними умовами та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.
Як видно із довідки від 05.12.2025, на банківську карту ОСОБА_1 за кредитним договором № 5402285 було зараховано 3000 гривень (а.с.46).
26.11.2025 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір факторингу № 26-11/25, відповідно до якого ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до боржників (а.с. 54-57).
Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 26-11/25 від 26.11.2025 ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло права грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором № 2264006 (а.с.67,69).
Крім того, 28.11.2025 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» було укладено договір відступлення права вимоги № 28-11/25/Л, відповідно до якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» право грошової вимоги за кредитними договорами до позичальників, право на одержання яких належало Клієнту (а.с. 70-73).
Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 28-11/25/Л від 28.11.2025, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» набуло права грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором № 5402285 (а.с.85,86).
Згідно з наданими позивачем розрахунками заборгованості, станом на день звернення до суду заборгованість за кредитним договором № 2264006 становить 9200 грн, з яких 2000 грн – заборгованість за тілом кредиту, 4260 грн – заборгованість за процентами, нарахованими до відступлення права вимоги, та 2940 грн – заборгованість за процентами, нарахованими після відступлення права вимоги (а.с. 11-13,52).
Заборгованість за кредитним договором № 5402285 становить 12146 грн 32 коп., з яких 2999 грн 98 коп. – заборгованість за тілом кредиту, 6068 грн 37 коп. – заборгованість за процентами, нарахованими до відступлення права вимоги та 3077 грн 97 коп. – заборгованість за процентами, нарахованими після відступлення права вимоги (а.с. 47-51,53).
Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача за вказаними кредитними договорами, згідно з розрахунками позивача, становить 21346 грн 32 коп., з яких 4999 грн 98 коп. – заборгованість за тілом кредиту, 10328 грн. 37 коп. – заборгованість за процентами, нарахованими до відступлення права вимоги та 6017 грн. 97 коп. – заборгованість за процентами, нарахованими після відступлення права вимоги (а.с. 52-53).
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За правилом частини першої статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частин першої, другої статті 639 Цивільного кодексу України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 Цивільного кодексу України).
Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 02 листопада 2021 року в справі № 243/6552/20, від 09 вересня 2020 року в справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року в справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року в справі №127/33824/19 та інших.
Таким чином, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вказаний вище договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюються до договору, укладеного в письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно ст. ст. 1077, 1078ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Згідно із частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За приписами статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з частиною першою статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи, що відповідачка порушила взяті на себе зобов`язання, умови договору не виконала, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.
Вирішуючи питання стягнення судових витрат суд виходить з такого.
Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02 липня 2024 року, укладеного між позивачем та "ЛІГАЛ АССІСТАНС", заявку на надання юридичної допомоги №25 від 01.04.2026, Витяг з Акту №33 про надання юридичної допомоги від 30.04.2026, платіжну інструкцію.
За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц).
Отже, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, що вказана категорія справ не є складною та існує чисельна усталена судова практика щодо розгляду аналогічних справ, враховуючи, що подання таких позовів, зокрема від імені ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» не є одиничним випадком і, відповідно, не потребує значного часу для професійного адвоката для складання позовної заяви, ураховуючи її зміст, обґрунтування, викладені обставини, долучені докази, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з огляду на розгляд справи у спрощеному позовному провадженні, зважаючи на співмірність витрат на правову допомогу, складність даної справи та ціну позову, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, суд визначає вартість наданих адвокатом послуг у розмірі 10000 гривень.
Також, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.
Керуючись ст. ст. 205, 207, 526, 527, 530, 610, 611, 629, 633, 634, 639, 1054, 1077, 1078, 1081 ЦК України, ст.ст.4, 12, 13, 76-81, 89, 95, 137, 141, 258, 259, 263-265, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами – задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» заборгованість за кредитним договором № 2264006 від 27.04.2025 та кредитним договором № 5402285 від 22.03.2025 у загальному розмірі 21346 (двадцять одна тисяча триста сорок шість) гривень 32 копійки.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» судовий збір у сумі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10000 (десять тисяч) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (03150, вул. Ґедройця Єжи, буд.6, оф.521, м. Київ, код ЄДРПОУ 42640371.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації  АДРЕСА_1 .

Суддя Н. О. Булига