ЄУ №712/6441/26
Провадження №2/712/3955/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2026 року Соснівський районний суд м. Черкаси
у складі: головуючого судді Стеценко О.С., за участю секретаря судового засідання Ігнатьєвої Е.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
УСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до відповідача, в якому просить стягнути заборгованість за договором №244052-КС-001 про надання кредиту від 05.04.2025 у сумі 76 599,46 грн., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту – 26 445,66 грн., суми прострочених платежів по процентах – 38 611,16 грн. та витрати на сплату судового збору в сумі 2 662,40 грн.
У обґрунтування вимог позивач зазначив, що 05.04.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено Договір №244052-КС-001 про надання кредиту. ТОВ «Бізнес Позика» 05.04.2025 направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) про укладення Договору №244052-КС-001 про надання кредиту. 05.04.2025 ОСОБА_1 прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №244052-КС-001 про надання кредиту на умовах, визначених офертою.
ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало та надало відповідачу грошові кошти у сумі 26 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_1 .
Крім того, 17.07.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №1 до Договору №244052-КС-001, за умовами якої ОСОБА_1 надано додатково кредит у сумі 13 000,00 грн.
Зважаючи на ті обставини, що відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у Боржника станом на 07.04.2026 утворилась заборгованість за Договором №244052-КС-001 про надання кредиту в сумі 76 599,46 грн., що складається із: суми прострочених платежів по тілу кредиту – 26 445,66 грн.; суми прострочених платежів по процентах – 38 611,16 грн.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 травня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено судове засідання на 17 червня 2026 року.
Представник позивача до судового засідання не з`явилася, у позовній заяві зазначає про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов, проти винесення заочного рішення не заперечила.
Відповідач до судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом надіслання рекомендованого поштового повідомлення на зареєстроване місце проживання, про наявність поважних причин неявки до судового засідання не повідомила, відзив на позовну заяву не надала.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться.
Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд зазначає таке.
Судом встановлено, що 05.04.2025 між ТОВ «Бізнес Позика» (далі – Кредитодавець) та ОСОБА_1 (далі – Позичальник) було укладено договір №244052-КС-001 про надання кредиту, відповідно до якого Кредитодавець надає Позичальнику кредит у розмірі 26 000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором (п. 2.1. Договору).
Відповідно до умов Договору строк кредиту становить 24 тижні; процентна ставка в день 1%, фіксована; комісія за видачу кредиту – 5 200,00 грн. (п.п. 2.3., 2.4., 2.5. Договору).
Згідно п.п. 2.8., 2.9., 2.10. Договору встановлено строк дії договору до 20.09.2025; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту – 64 303,81 грн.; загальні витрати за кредитом – 38 303,81 грн.
Згідно додаткової угоди №1 до договору №244052-КС-001 про надання кредиту від 05.04.2025, що укладена між ТОВ «Бізнес Позика» (далі – Кредитодавець) та ОСОБА_1 (далі – Позичальник) 17.07.2025, Кредитодавець та Позичальник підтверджують, що станом на 17.07.2025 сума неповернутого Позичальником Кредиту становить 17 591,08 грн. (п. 1. Додаткової угоди).
Згідно п. 2 Додаткової угоди Кредитодавець та Позичальник підтверджують, що на дату укладення Додаткової угоди Позичальником в повному обсязі виконано зобов`язання по оплаті процентів за користування Кредитом та Комісії, які нараховані на підставі Договору.
У п. 3 Додаткової угоди визначено, що Кредитодавець та Позичальник домовились, що з дати укладення Додаткової угоди: 
п. 3.1. Кредит збільшується на 13 000,00 грн., та Кредитодавець, на умовах викладених в Договорі, збільшує суму Кредиту, а Позичальник отримує збільшення суми Кредиту та зобов`язується повернути Кредит, збільшений на 13 000,00 грн. у строки та на умовах викладених у Договорі;
п. 3.2. Після збільшення суми Кредиту, загальний розмір отриманого (відповідно до Договору та Додаткової угоди) та неповернутого Позичальником Кредиту складатиме 30 591,08 грн.
Відповідно до п. 4. Додаткової угоди сторони домовились, що строк кредитування продовжується на 103 дні з дати укладення цієї Додаткової угоди. З урахуванням цього загальний строк кредитування за Договором становить 272 днів.
Пунктом 5 Додаткової угоди передбачено комісію за надання додаткової суми Кредиту: 2 600,00 грн.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №244052-КС-001 від 05.04.2025 станом на 08.04.2026 заборгованість відповідача складає 76 599,46 грн., з яких: заборгованість за кредитом – 26 445,66 грн., заборгованість по відсотках – 38 611,16 грн. за період з 05.04.2025 по 01.01.2026, заборгованість за відсотками на підставі ст. 625 ЦК України – 11 542,64 грн., що також відображено у довідці про стан заборгованості.
Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором.
Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що за умовами кредитного договору №244052-КС-001 від 05.04.2025 відповідачу було надано кредит у сумі 26 000,00 грн. та за умовами Додаткової угоди №1 від 17.07.2025 – 13 000,00 грн., всього відповідачем отримано кредит на суму 39 000,00 грн.
З розрахунку суми боргу вбачається, що відповідач частково здійснювала платежі за кредитом, а саме за період з 05.04.2025 по 01.01.2026 відповідачем сплачено 60 384,39 грн., з яких 12 554,34 грн. у рахунок погашення тіла кредиту.
Таким чином, позивач правильно заявив до стягнення залишок заборгованості по тілу кредиту у сумі 26 445,66 грн.
Крім того, позивачем за період з 05.04.2025 по 01.01.2026 згідно умов договору нараховано відсотки за користування кредитом у сумі 70 683,85 грн. 
Відповідачем сплачено відсотки у сумі 32 072,69 грн., отже залишок заборгованості за відсотками у сумі 38 611,16 грн. визначено правильно.
Щодо визначення суми заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, суд зазначає наступне.
З розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем, окрім сплати суми кредиту та відсотків, було сплачено комісію у сумі 7 800,00 грн.
Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».
Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит, загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.
Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі №496/3134/19.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі №202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 10 січня 2024 року, справа №727/5461/23, провадження №61-17096св23.
Судом установлено, що умовами Договору про надання кредиту №244052-КС-001 від 05.04.2025 та Додаткової угоди №1 від 17.07.2025 визначено сплату комісії, пов`язану з наданням кредиту, у сумі 5 200,00 грн. та 2 600,00 грн. відповідно, всього – 7 800,00 грн. 
При цьому в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу, та за які банком встановлена комісія за надання кредиту.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивач не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, а тому положення кредитного договору щодо сплати комісії за надання кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
З урахуванням викладеного, нарахування комісії в сумі 7 800,00 грн. є необґрунтованою, а тому суд вважає за необхідне врахувати оплату комісії у рахунок сплати загальної заборгованості.
Крім того, у розрахунку заборгованості відображено нарахування відповідачу відсотків відповідно до ст. 625 ЦК України у сумі 19 500,00 грн., з яких відповідачем сплачено 7 957,36 грн.
Суд зауважує, що відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, та діє на день розгляду справи.
Згідно п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України уперіод дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
Ураховуючи те, що на момент укладення договору та розгляду цієї справи згідно Закону України «Про правовий режим воєнного стану» на території України діє воєнний стан, на підставі п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України позивач не мав права нараховувати відповідачу відсотки на підставі ст. 625 ЦК України, отже сплачені відповідачем відсотки за ст. 625 ЦК України у сумі 7 957,36 грн. слід врахувати в рахунок сплати заборгованості за кредитом.
Крім того, суд звертає увагу на те, що позивач заявив до стягнення заборгованість у загальному розмірі 76 599,46 грн., яка складається із 26 445,66 грн. заборгованості за тілом кредиту та 38 611,16 грн заборгованості за простроченими платежами по процентах.
Натомість, загальна сума складових частин 26 445,66 грн + 38 611,16 грн. становить 65 056,82 грн.
Отже, позивач припустився арифметичної помилки під час обрахунку загальної суми позову, заявивши її до стягнення. Суд розглядає позовні вимоги в межах заявлених позивачем вимог у сумі 76 599,46 грн і не може вийти за їх межі.
Тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №244052-КС-001 від 05.04.2025 у сумі 49 299,46 грн. (26 445,66 грн. (заборгованість за тілом кредиту) + 38 611,16 грн. (відсотки за користування кредитом) – 7 800,00 грн. (сплачена відповідачем комісія) – 7 957,36 грн. (сплачені відповідачем відсотки за ст. 625 ЦК України)). 
Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, ураховуючи, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу у повному обсязі не повернуті, розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Договором №244052-КС-001 про надання кредиту від 05.04.2025 у сумі 49 299,46 грн.
У решті частині позовних вимог слід відмовити. 
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом задоволено позовні вимоги у сумі 49 299,46 грн., що становить 64,36% від заявленої позовної вимоги, а отже з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у сумі 1 713,52 грн. 
Керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 223, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованість за Договором №244052-КС-001 про надання кредиту від 05.04.2025 у сумі 49 299,46 грн. та судовий збір в сумі 1 713,52 грн., всього – 51 012,98 грн.

У решті позовних вимог відмовити.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика», місце знаходження за адресою: бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ, код ЄДРПОУ 41084239.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: О.С. Стеценко