Справа № 527/1006/26 
провадження 2/527/933/26 

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
18 травня 2026 року м.Глобине
Глобинський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді Левицької Т.В., за участю секретаря судового засідання Папенко Л.І., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №527/1006/26 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання матері малолітньої дитини до досягнення дитиною трирічного віку,
В С Т А Н О В И В :
13 квітня 2026 року позивачка звернулася до суду вищевказаним позовом сформованим в системі «Електронний суд» 10.04.2026.
Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 06 березня 2025 року у справі № 527/572/25, що набрало законної сили у встановленому законом порядку. Від шлюбу у них народилась спільна малолітня дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З моменту народження дитина проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Судовим наказом Макарівського районного суду Київської області від 09 лютого 2026 року у справі № 370/251/26 з відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу, починаючи з 29 січня 2026 року. У зв`язку з необхідністю забезпечення належного утримання малолітньої дитини вона була вимушена вийти з відпустки по догляду за дитиною значно раніше, ніж це передбачено законодавством. Вона фактично змушена самостійно поєднувати трудову діяльність із повним доглядом за малолітньою дитиною без будь-якої допомоги з боку відповідача. Наявність у неї роботи не усуває обов`язку відповідача щодо її утримання, оскільки вона обмежена у можливості забезпечити себе додатковими джерелами доходу через догляд за дитиною. Відповідач повністю самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Відповідач є працездатною особою, має стабільні джерела доходу та перебуває у такому матеріальному становищі, яке дозволяє йому належним чином виконувати обов`язки щодо утримання сім`ї. Дохід відповідача має регулярний, стабільний та прогнозований характер, що свідчить про його високу платоспроможність. Водночас, що має істотне юридичне значення, відповідач не має інших осіб на утриманні, не несе додаткових фінансових зобов`язань щодо забезпечення інших членів сім`ї, що підтверджує відсутність обставин, які могли б обмежувати його можливість надавати утримання. Відсутність у відповідача будь-яких інших утриманців у поєднанні з його стабільним доходом свідчить про те, що він має повну фінансову можливість виконувати свій обов`язок у більшому обсязі, ніж мінімально встановлений законом. Правова позиція Верховного Суду полягає у тому, що у разі, коли платник має стабільний дохід та не обтяжений іншими обов`язками щодо утримання, суд має визначати аліменти таким чином, щоб забезпечити реальний, а не формальний рівень утримання. Незважаючи на це, відповідач не надає жодної добровільної матеріальної допомоги, що підтверджує його свідоме ухилення від виконання обов`язків. Таким чином, наявні у справі докази беззаперечно свідчать про те, що матеріальний стан відповідача дозволяє йому забезпечувати належний рівень утримання, однак він умисно цього не робить, що є підставою для задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Посилаючись на вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання, як матері малолітньої дитини, у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатної особи, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною трирічного віку. Визначити спосіб виконання рішення суду, а саме - здійснювати перерахування аліментів шляхом безготівкового зарахування коштів на її банківський рахунок, відкритий в АТ «Ощадбанк»: отримувач: ОСОБА_4 IBAN: НОМЕР_1 . Визначити, що аліменти підлягають стягненню з усіх видів доходів відповідача, включаючи, але не обмежуючись:грошове забезпечення за місцем військової служби; додаткові виплати, премії, винагороди; доходи від спортивної діяльності; будь-які інші офіційні та неофіційні доходи, що підлягають обліку відповідно до законодавства України. Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць відповідно до ст. 367 ЦПК України, з огляду на необхідність забезпечення базових потреб матері малолітньої дитини. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати, пов`язані з розглядом справи.
Ухвалою судді від 15 квітня 2026 року провадження по справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представником відповідача - адвокатом Оловятенко О.Ю. надано письмовий відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що відповідач не визнає вимоги позивача, у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю, прохає відмовити в задоволені в повному обсязі, оскільки він не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання колишньої дружини, яка негідно себе поводила в шлюбі, який тривав дуже малий проміжок часу – трішки більше двох місяців. Він не спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання колишньої дружини, так як сплачує аліменти на малолітню дитину в розмірі 25 % від усіх його доходів, на його повному утриманні перебуває його батько ОСОБА_5 , який являється інвалідом другої групи та потребує дорого вартісного лікування. Крім того, він з 2023 року офіційно працевлаштований в місті Кременчуці на посаді військовослужбовця НГУ в/ч НОМЕР_2 , а тому вимушений винаймати житло, сплачувати орендну плату та комунальні витрати. Додатково витрачає кошти на транспорт та паливо, оскільки кожні вихідні повертається до свого будинку доглядати свого батька. Наприкінці 2025 року його заробітку стало не вистачати на них двох з батьком, у зв`язку з скрутним матеріальним становищем був вимушений взяти кредит та має невиплачену заборгованість по картковим рахункам. Станом на час складання відзиву має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини. Прохає врахувати його незадовільний стан здоров`я, оскільки має хронічні захворювання, які потребують постійного обстеження та дорого вартісного лікування, на що у нього не вистачає коштів. Його матеріальний стан на час розгляду справи не дає можливості сплачувати ні утворену заборгованість по аліментам на дитину, ні поточні аліменти на дитину у розмірі 25% його доходу, ні сплату нових аліментів в розмірі ще 25% його доходу, ні сплату заборгованості по кредитам. Через тяжке фінансове становище, стягнення з нього аліментів на утримання колишньої дружини, з якою він перебував в шлюбі менше трьох місяців, призведе до того, що він не матиме можливості не тільки лікуватися, утримувати батька, а й можливості сплачувати поточні витрати за квартиру, проїзд, щоб продовжувати працювати в місті Кременчуці, що призведе до втрати його доходу, спричинить йому такий стан, що він сам потребуватиме матеріальної допомоги. 
Позивачка в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі на підставі наявних у матеріалах справи доказів, вказувала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на підстави та обставини, зазначені у відзиві на позов.
Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню проте, частково виходячи з наступного.
Правовідносини по даній цивільній справі регулюються Сімейним Кодексом України.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 06 березня 2025 року у справі №527/572/25, що набрало законної сили у встановленому законом порядку (а.с. 11, 11 на звороті).
Від шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 , актовий запис № 9 від 27 січня 2026 року. (а.с. 27 на звороті)
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , в склад сім`ї входить, зокрема, дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 12,13).
Судом встановлено, що дитина  ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , що свідчить про те, що на момент винесення рішення донька не досягла трирічного віку.
Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 23.12.2025 під час державної реєстрації народження дитини жіночої статі, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Києві (Київська міська клінічна лікарня № 5) у ОСОБА_2 , громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_6 , визначено дитині прізвище матері – « ОСОБА_6 » (а.с. 25-27).
Судовим наказом, виданим Макарівським районним судом Київської області від 09.02.2026 стягнуто з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 29.01.2026 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 14).
Дохід ОСОБА_1 складається з заробітної плати в Управлінні «Укрспортзабезпечення» з 29.01.2021 по 31.03.2026 – 11952,79 грн, військовій частині НОМЕР_2 01.01.2026 по 31.03.2026 - 74586 грн та департаменті молоді та спорту Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області з 01.03.2025 -31.12.2025 - 42000 грн (а.с. 15 на звороті, 16 на звороті, 18).
Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Відповідно до ч. 6 ст. 84 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини.
При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», та бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатною людиною молодого віку, має постійний дохід, має потребу в оперативному медичному втручанні та лікуванні, стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, яка працює та має дохід, відсутність у платника аліментів інших дітей та утриманців.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований в складі сім`ї разом з батьком ОСОБА_5 (а.с.48).
Батько відповідача - ОСОБА_5 є особою, яка має другу групу інвалідності (а.с.45 на звороті,46,46 на звороті). 
Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин,що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначив, що він має хронічні захворювання, кредити, та що його батько є інвалідом та перебуває на його утриманні.
Судом враховується, що з відповідача щомісячно стягуються аліменти. 
При цьому, що відповідач є особою працездатного віку, є майстром спорту України міжнародного класу з дзюдо, військовослужбовцем, на утриманні інших дітей немає,факт того, що його батько має інвалідність не свідчить про те, що останній перебуває на його утриманні, а отже позивач має можливість надавати матеріальну допомогу матері своєї дитини до досягнення дитиною трьохрічного віку.
Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання дружини, керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.
З урахуванням встановлених обставин у цій справі, виходячи з норм права, які регулюють спірні правовідносини, керуючись принципом справедливості та розумності, з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд вважає, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають аліменти на утримання дружини в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 13.04.2026 та до досягнення дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.
Щодо визначення способу виконання рішення суду, суд зазначає, що виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд. Судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі – Закон) визначено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) – це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених Конституцією України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню. Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого документу, що видається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» регламентує, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
З урахуванням викладеного, суд вважає, що встановлення порядку (способу) виконання рішення суду щодо стягнення аліментів відноситься до компетенції органів виконавчої служби, тому позов в цій частині не підлягає до задоволення.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли.
На підставі п. 3 ч. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору.
Відтак, до стягнення з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 1 331, 20 грн.
Керуючись ст. 10, 12, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 280, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд
У Х В А Л И В :
Позов - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , рнокпп: НОМЕР_4 на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 ,рнокпп: НОМЕР_5 , аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки усіх видів доходу щомісяця, починаючи з 13.04.2026 та до досягнення спільною донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 1331,20 грн.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Глобинський районний суд Полтавської області. 
Повне найменування сторін:
Позивач:  ОСОБА_4 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , рнокпп: НОМЕР_5 ).
Відповідач: ОСОБА_1 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 , рнокпп: НОМЕР_4 ). 

Суддя   Т. В. Левицька