ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 460/18847/25 пров. № А/857/1091/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді Курильця А.Р., 
суддів Кузьмича С.М., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2025 року в справі № 460/18847/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,-

суддя в 1-й інстанції – Гресько О.Р.,
час ухвалення рішення – 09 грудня 2025 року,
місце ухвалення рішення – м. Рівне,
дата складання повного тексту рішення – 09 грудня 2025 року,

в с т а н о в и в:

У жовтні 2025 року ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач) визнання протиправним та скасування рішення від 03.09.2025 №262540015095 щодо відмови призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з врахуванням періодів пільгового стажу по Списку №2 з 26.11.2008 по 30.04.2018, з 02.05.2018 по 29.09.2019 та з 05.03.2024 по 27.08.2025.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2025 року адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні адміністративного позову повністю.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.
Пільговий стаж позивача на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 становить 4 років 07 місяців 0 днів. Однак позивачу до пільгового стажу за Списком №2 не зараховано періоди роботи з 26.11.2008 по 30.04.2018 за професією слюсар з ремонту устаткування котельних та пилопідготовчих цехів 5 розряду згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 42АЦ/020/111 від 12.04.2023, виданої АТ “К.ЕНЕРГО”, оскільки відсутня інформація про місцерозташування підприємства.
Управління контрольно-перевірочної роботи залишили без виконання проведення перевірки достовірності та обгрунтованості видачі довідки вищевказаної довідки, так як відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осібпідприємців та громадських формувань від 18.04.2023 юридичну особу Акціонерне товариство «К.ЕНЕРГО» (код ЄДРПОУ 00131305) припинено 14.04.2023 у зв`язку з визнанням її банкрутом. Судом не враховано, що до пільгового стажу позивача не зараховано періоди його роботи з 02.05.2018 по 29.09.2019 за посадою слюсар з ремонту устаткування котельних та пилопідготовчих цехів 6 розряду згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 03-144 від 21.03.2024, виданої Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) “Київтеплоенерго”, оскільки відсутній наказ про результати атестації робочих місць за умовами праці з додатками за зазначений період
Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини 4 статті 304 КАС України, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС України.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 27.08.2025 позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 03.09.2025 №262540015095 позивачу відмовлено у призначенні пенсії через відсутність пільгового стажу.
У цьому рішенні вказано, що вік заявника становить 56 років 6 місяців 7 днів, страховий стаж становить 40 років 04 місяці 02 дні, пільговий стаж за Списком №2 становить 4 роки 07 місяців 07 днів. Не зараховано періоди роботи з 26.11.2008 по 30.04.2018 за професією слюсар з ремонту устаткування котельних та пилопідготовчих цехів 5 розряду згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №42АЦ/020/111 від 12.04.2023, виданої АТ «К.ЕНЕРГО», оскільки відсутня інформація про місце розташування підприємства. Управління контрольно-перевірочної роботи залишили без виконання проведення перевірки достовірностю та обґрунтованості видачі вищевказаної довідки, так як відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18.04.2023 юридичну особу Акціонерне товариство «К.ЕНЕРГО» (код ЄДРПОУ 00131305) припинено 14.04.2023 у зв`язку з визнанням її банкрутом; не зараховано період роботи з 02.05.2018 по 29.09.2019 за посадою слюсар з ремонту устаткування котельних та пилопідготовчих цехів 6 розряду згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №03-144 від 21.03.2024, виданої Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», оскільки відсутній наказ про результати атестації робочих місць за умовами праці з додатками за зазначений період.
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пунктом шостим статті 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються, зокрема, форми і види пенсійного забезпечення.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі також Закон № 1058-IV) на пільгових умовах пенсія за віком призначається:
працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Згідно із пунктом 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Абзацами першим та другим пункту 2 розділу Прикінцеві положення Закону № 1058-IV визначено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
До стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв (частина перша статті 59 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі також Закон № 1788)).
Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).
Зазначений Порядок № 383 регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 Порядку № 383 застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.
Правилами пункту 1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (набула чинності 21.08.1992) окреслено, що атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Згідно приписів пункту 3 Порядку № 442 атестація проводиться згідно з цим Порядком та методичними рекомендаціями щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці, що затверджуються Мінсоцполітики і МОЗ.
Атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років (пункт 4 Порядку № 442).
Відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінсоцполітики разом з МОЗ (пункт 8 Порядку № 442).
Пунктом 10 Порядку № 442, окрім іншого, передбачено, що результати атестації використовуються при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли і трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Значення трудової книжки, як основного документа, що підтверджує пільговий стаж роботи, встановлено статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.
Проте, якщо трудова книжка відсутня або у ній не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема у постановах від 07 березня 2018 року в справі № 233/2084/17, від 16 травня 2019 року в справі № 161/17658/16-а, від 27 лютого 2020 року в справі № 577/2688/17, від 31 березня 2020 року в справі № 446/656/17, від 21 травня 2020 року в справі № 550/927/17, від 10 грудня 2020 року в справі № 195/840/17.
Після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж - період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, якими можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.
Згідно з правовим висновком, сформованим Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а, особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах списком №2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Також на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.
Як встановлено судом першої інстанції, в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 наявні наступні записи про роботу, зокрема:
26.11.2008 прийнятий слюсарем з ремонту устаткування котельних пилопідготовчих цехів 5 розряду котельного цеху станції теплопостачання 2 служби теплоджерел в «Київські теплові мережі» комунального підприємства «Київтеплоенерго»;
01.03.2013 переведено до СВП «Київські теплові мережі» ПАТ «КИЇЕНЕРГО» на посаду слюсаря з ремонту устаткування котельних та пилопідготовчих цехів 5 розряду котельного цеху станції теплопостачання №2 з філіалу «Теплові мережі» ПАТ «КИЇВЕНЕРГО». Посада атестована та підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення згідно зі Списком №2, наказ від 01.01.2013 №114;
20.03.2017 переведено на посаду слюсаря з ремонту устаткування котельних та пилопідготовчих цехів 5 розряду станції теплопостачання №2 центру теплопостачання №3. Посада атестована та підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення згідно зі Списком №2, наказ від 01.02.2017 №164;
30.04.2018 звільнено у зв`язку з переведенням до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»;
02.05.2018 прийнятий в Структурний підрозділ «Київські теплові мережі» Комунального підприємства «Київтеплоенерго» на посаду слюсаря з ремонту устаткування котельних та пилопідготовчих цехів 5 розряду станції теплопостачання №2 центру теплопостачання №3 за переведенням з СВП «Київські теплові мережі» ПАТ «КИЇЕНЕРГО». Посада атестована та підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення згідно зі Списком №2, наказ від 26.04.2018 №44;
02.01.2020 переведено на посаду слюсаря з ремонту устаткування котельних та пилопідготовчих цехів 6 розряду станції теплопостачання №2 центру теплопостачання №3.
Відповідні записи засвідчені печаткою та підписом відповідальної особи підприємства з посиланням на накази на підставі яких вчинено відповідні записи.
Окрім вказаних записів з трудової книжки позивачем, підтвердження пільгового стажу позивача за Списком №2 за оспорюваний період підтверджується також довідкою від 12.04.2023 №42АЦ/020/111, виданою АТ «К.ЕНЕРГО», довідкою від 21.03.2024 №03-144, виданою Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго».
Суд вважає за необхідне зазначити, що витребування та перевірка додаткових документів і довідок є правом пенсійного органу. 
Колегія апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що неможливість пенсійного органу скористатись правом на перевірку таких документів не може бути підставою для обмеження права пенсіонера на соціальний захист та пенсійне забезпечення.
Стосовно доводів відповідача на недоліки довідки від №42АЦ/020/111 від 12.04.2023 суд попередньої інстанції правильно вказав на їх необґрунтованість, оскільки, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка (за її наявності). З наявної трудової книжки позивача чітко вбачаються періоди роботи та посада яка передбачена відповідним Списком № 2. Окрім цього у трудовій книжці позивача внесено відомості про проведення атестації робочого місця позивача з чітким посиланням на накази. У відповідній довідці зазначена посада на якій працював позивач, характер виконуваних робіт та документи на підставі яких ця довідка видана. 
Окрім того, у спірному рішенні пенсійного органу також зазначено про те, що Управління контрольно-перевірочної роботи залишили без виконання проведення перевірки достовірністю та обґрунтованості видачі вищевказаної довідки, так як відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18.04.2023 юридичну особу Акціонерне товариство «К.ЕНЕРГО» (код ЄДРПОУ 00131305) припинено 14.04.2023 у зв`язку з визнанням її банкрутом.
Однак, місцевий суд відхилив такі доводи, з огляду на те, що за відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань процес ліквідації Акціонерного товариства «К.ЕНЕРГО» (код ЄДРПОУ 00131305) розпочато з 03.07.2024. Отже, відповідач мав можливість перевірити обґрунтованість видачі відповідної довідки.
Доводи апеляційної скарги відповідача, таких висновків суду не спростовують.
Щодо посилання на відсутність наказів про атестацію робочого місця позивача, як на підставу відмови у призначенні позивачеві пенсії, суд попередньої інстанції зазначив, що трудова книжка позивача НОМЕР_1 містить записи про проведення атестацій робочого місця позивача в посиланням на відповідні накази. Водночас і довідка №03-144 від 21.03.2024, видана Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» містить посилання на наказ про результати атестації робочих місць за умовами праці від 30.09.2019 №780.
Разом з цим, атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі - Порядок № 442) та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 № 41 (далі - Методичні рекомендації).
Аналіз зазначених НПА свідчить про те, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.
А тому, непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Окрім того, як вбачається з Індивідуальних відомостей про застраховану особу (Форма ОК-5) позивач, зокрема, у період з 2008 року по липень 2025 року перебувала у трудових відносинах та за позивачем обліковується як спецстаж за кодом ЗПЗ013Б1., яким згідно з чинним на момент подання звітності (до 2022 року) Довідником кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства (Додаток 3 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного соціального внеску органам Пенсійного фонду України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14 квітня 2015 року №435, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 23 квітня 2015 року за №460/26905 (зі змінами) позначають працівників, зайнятих повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.
Отже, при поданні звітів страхувальниками вказувалося, що страхові внески за позивача вносилися за професією і кодом із зайнятістю повний робочий день.
При цьому Індивідуальні відомості про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо позивача були розпорядженні відповідача і могли та повинні були використані останнім при вирішенні питання про зарахування спірних періодів до пільгового стажу позивача за Списком №2.
За таких обставин, колегія суддів поділяє висновок суду першої інстанції про те, що відмовляючи позивачу у зарахуванні стажу, відповідач діяв не у відповідності до вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 03.09.2025 №262540015095, підлягає скасуванню, як протиправне.
Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.
Враховуючи наведене вище, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2025 року в справі № 460/18847/25 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	А. Р. Курилець 	
судді	 	С. М. Кузьмич 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повне судове рішення складено 17 червня 2026 року.