ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
21.05.2026	Справа № 910/2974/26	
Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали господарської справи
за позовом Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" 
до Приватного підприємства "Культурно-мистецький центр" 
про стягнення 14 702,78 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Приватного підприємства «Культурно-мистецький центр» про стягнення 14 702,78 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за Договором про компенсацію витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 4, літ. А № 771/4086 від 05.06.2025, в частині здійснення розрахунків.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2026 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/2974/26. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.
Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 23.03.2026 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та отримана представником відповідача 01.04.2026, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Зважаючи на те, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданим йому процесуальним правом, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України та частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва 

ВСТАНОВИВ: 

05 червня 2025 року між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), як орендодавцем, Приватним підприємством «Культурно-мистецький центр», як орендарем, та Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація», як балансоутримувачем, укладено Договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, укладений за результатами аукціону, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Більшиною С.О., за умовами якого орендодавець і балансоутримувач передають, а орендар приймає у строкове платне користування нежитлові приміщення, загальною площею 328,50 кв.м., в т.ч. 1 поверх - 29,20 кв.м., підвал - 299,30 кв.м., за адресою: місто Київ, вулиця Кирилівська, будинок № 4 літер А, реєстраційний номер 2358460480000.
05 червня 2025 року за Актом приймання-передачі в оренду нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності, Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» передано Приватному підприємству «Культурно-мистецький центр» в строкове платне користування нерухоме майно, що належить до комунальної власності.
05 червня 2025 року між Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» (далі - балансоутримувач, позивач) та Приватним підприємством «Культурно-мистецький центр» (далі - орендар, відповідач) укладено Договір про компенсацію витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою за адресою: місто Київ, вулиця Кирилівська, будинок № 4 літер А № 771/4086 (далі - Договір), за умовами якого, балансоутримувач та орендар на підставі Договору оренди від 05.06.2025 № 4086 нерухомого або іншого окремого індивідуального визначеного майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, укладеного за результатами аукціону уклали цей Договір про компенсацію витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою нежилих приміщень, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва за адресою: місто Київ, вулиця Кирилівська, будинок № 4 літер А, розміщення за конкретним цільовим призначенням - ліцензійні освітні послуги.
Об`єктом компенсації витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою (далі - об`єкт) є: нежитлові приміщення, загальною площею328,50 кв.м., в т.ч. 1 поверх - 29,20 кв.м., підвал - 299,30 кв.м., згідно з викопіюванням з поповерхового плану, що складає невід`ємну частину Договору оренди від 05.06.2025 № 4086 нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, укладеного за результатами аукціону (п. 2.1 Договору).
Відповідно до п. 3.1 Договору плата за об`єкт компенсації витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою визначена на підставі ст. ст. 286, 287 Податкового кодексу України, рішення Київської міської ради від 18.10.2018 № 1910/5974 «Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 23.06.2011 № 242/5629 «Про встановлення місцевих податків і зборів у м. Києві», від 20.04.2023 № 6320/6361 «Про затвердження Методики розрахунку орендної плати за комунальне майно територіальної громади міста Києва» і становить за базовий місяць розрахунку: компенсація витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою, на якій розташований об`єкт оренди, становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку травень 2025 року складає 1 528,00 грн на місяць.
Згідно з п. 3.3 Договору розмір компенсації витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою змінюється за вимогою балансоутримувача в односторонньому порядку у випадку зміни розмірів земельного податку згідно з чинним законодавством України.
Додатково до компенсації витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з компенсацією витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою (п. 3.4 Договору).
У відповідності до п. 3.5 Договору компенсація витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою сплачується орендарем на рахунок балансоутримувача, починаючи з дати підписання Акту приймання-передачі майна до Договору оренди від 05.06.2025 № 4086 нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, укладеного за результатами аукціону і застосовується з 05.06.2025.
За умовами п. 3.6 Договору компенсація витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 5 числа поточного місяця за поточний місяць.
Пунктом 4.2.1 Договору визначено, що орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати компенсацію витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою.
Відповідно до п. 6.1 Договору за несвоєчасну та не в повному обсязі сплату компенсації витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою на користь балансоутримувача орендар сплачує на користь балансоутримувача пеню в розмірі 0,5% від розміру несплачених компенсацій витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою за кожний день прострочення, але не більше розміру встановленого законодавством України.
Крім того, орендар згідно з пунктом 2 статті 625 ЦК України сплачує інфляційні витрати по заборгованості та 3% річних від простроченої суми заборгованості.
У разі, якщо на дату сплати компенсації витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою заборгованість за нею становить загалом не менше ніж 3 місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості. 
Цей Договір є укладеним з моменту набрання чинності Договору оренди від 05.06.2025 № 4086 нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, укладеного за результатами аукціону і складає 10 років: з 05.06.2025 до 04.06.2035 (п. 7.1 Договору).
Звертаючись з позовом до суду, позивач зазначає, що відповідач у порушення взятих на себе зобов`язань за Договором, не здійснив у період з 05.06.2025 по 31.01.2026 компенсацію витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою, в зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 12 9741,01 грн, а також пеню в розмірі 1 453,00 грн, 3% річних у розмірі 123,23 грн та інфляційні втрати в розмірі 155,54 грн.
Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.
Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.
Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. 
Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
У відповідності до п. 3.5 Договору компенсація витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою сплачується орендарем на рахунок балансоутримувача, починаючи з дати підписання Акту приймання-передачі майна до Договору оренди від 05.06.2025 № 4086 нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, укладеного за результатами аукціону і застосовується з 05.06.2025.
Як вбачається з матеріалів справи, 05 червня 2025 року за Актом приймання-передачі в оренду нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до комунальної власності, Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» передано Приватному підприємству «Культурно-мистецький центр» в строкове платне користування нерухоме майно, що належить до комунальної власності.
Таким чином, оскільки 05.06.2025 сторонами складено та підписано Акт приймання-передачі майна до Договору оренди від 05.06.2025 № 4086, у відповідача з 05.06.2025 виник обов`язок з компенсації витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою.
Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
За умовами п. 3.6 Договору компенсація витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 5 числа поточного місяця за поточний місяць.
Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Доказів на підтвердження здійснення відповідачем компенсації витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою за період 05.06.2025 по 31.01.2026, в тому числі станом на час розгляду справи в суді, до матеріалів справи не надано.
Таким чином, відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань за Договором, не здійснив компенсацію витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою, у зв`язку з чим, за відповідачем обліковується заборгованість в розмірі 12 971,01 грн.
Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.
З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної компенсації витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 12 971,01 грн.
Також у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором, позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню в розмірі 1 453,00 грн, 3% річних у розмірі 123,23 грн та інфляційні втрати в розмірі 155,54 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до п. 6.1 Договору за несвоєчасну та не в повному обсязі сплату компенсації витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою на користь балансоутримувача орендар сплачує на користь балансоутримувача пеню в розмірі 0,5% від розміру несплачених компенсацій витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою за кожний день прострочення, але не більше розміру встановленого законодавством України.
Отже, оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання з компенсації витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою, позивачем правомірно заявлено до стягнення пеню на підставі п. 6.1 Договору.
Здійснивши перерахунок заявленої до стягнення пені, судом встановлено, що стягненню з відповідача підлягає пеня в розмірі 1 453,00 грн.
Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат за заявлений позивачем період, судом встановлено, що стягненню з відповідача підлягають 3% річних в розмірі 123,23 грн та інфляційні втрати в розмірі 155,54 грн.
Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлені до стягнення суми.
За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю. 
2. Стягнути з Приватного підприємства «Культурно-мистецький центр» (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 33-Б; ідентифікаційний код: 39701659) на користь Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» (01001, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 51-А; ідентифікаційний код: 03366500) заборгованість у розмірі 12 971 (дванадцять тисяч дев`ятсот сімдесят одна) грн 01 коп., пеню в розмірі 1 453 (одна тисяча чотириста п`ятдесят три) грн 00 коп., 3% річних у розмірі 123 (сто двадцять три) грн 23 коп., інфляційні втрати в розмірі 155 (сто п`ятдесят п`ять) грн 54 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп. 
3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено: 21.05.2026

Суддя О.А. Грєхова