Справа № 420/36134/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд в складі:
Головуючої судді Бойко О.Я.,
розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальність “МОТОРЗ ПАРТС УКРАЇНА” до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, вирішив адміністративний позов задовольнити.
І. Суть спору
До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю “МОТОРЗ ПАРТС УКРАЇНА”, до відповідача, Одеської митниці, в якій позивач просить:
(1).Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA500580/2025/000155/1 від 16.10.2025.
(2).Визнати протиправною та скасувати картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів №UA500580/2025/000310 від 16.10.2025. 
ІІ. Аргументи сторін.
(а) Позиція позивача
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.
Позивач зазначив, що надав митному органу повний пакет документів, передбачений статтею 53 Митного кодексу України, включаючи договір поставки, інвойси, специфікації, пакувальні листи та транспортні документи, які містили всі необхідні дані для підтвердження заявленої вартості. При цьому, митний орган не мав законних підстав для витребування додаткових документів, оскільки подані папери не містили розбіжностей або ознак підробки, а сумніви митниці були необґрунтованими. Позивач вважає, що відповідач порушив принцип послідовності методів визначення митної вартості, безпідставно перейшовши до резервного шостого методу, хоча ціна угоди була підтверджена об`єктивними та документально зафіксованими даними. Окремо позивач вказує на те, що порівняння його товару з іншими зразками (за базою митниці) було некоректним, оскільки вони відрізняються за технічними характеристиками, такими як об`єм двигуна та торговельна марка. Таким чином, позивач наполягає, що митна вартість має базуватися саме на ціні, фактично сплаченій за товар згідно з умовами зовнішньоекономічного контракту, а будь-яке коригування за відсутності доведених розбіжностей є незаконним втручанням у господарську діяльність.
(б) Позиція відповідача 
19.11.2025 від відповідача у справі надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог в повному обсязі.
Представник звернув увагу, що оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митною декларацією (МД) 25UA500580007948U0 від 15.10.2025 містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, були підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.
При цьому, у рішенні про коригування митної вартості наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, також у цих рішеннях про коригування митної вартості визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю..
Таким чином, відповідач під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову.
ІІІ. Процедура та рух справи
04.11.2025 ухвалою Одеський окружний адміністративний суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
ІV. Обставини справи, встановлені судом, та докази на їх підтвердження
25.10.2024 між позивачем (покупець) та компанією Kooperant Europejski Sp. z o.o. (Польща) (продавець) був укладений контракт № KES-27/24 на поставку товару, відповідно до п.1.1 якого продавець зобов`язується поставити засоби наземного транспорту і пов`язані з транспортом пристрої та обладнання, запасні частини, супутні деталі та інше приладдя, автохімія, а покупець прийняти та оплатити його на умовах, визначених у цьому контракті .
Сторонами було погоджено поставку товару на територію України згідно специфікації № 49328-49330-49332-49333 від 28.07.2025 до Договору. 
З метою митного оформлення, позивачем було подано до відповідача митну декларацію ІМ 40 ДЕ №25UA500580007948U0, в якій було визначено для митного оформлення товар №1-72 загальною вартістю 79 200,00 дол. США. 
В графах 31 МД №25UA500580007948U0 позивач визначив товари для митного оформлення, зокрема, товари (графи 32 декларації): товар № 1-72: Транспортні засоби тільки з поршневим двигуном внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням, з робочим об`ємом циліндрів двигуна 650 см3, нові. Квадроцикл бензиновий 650 см3: новий, модель - ML650ATV, VIN номер: НОМЕР_1 , номер двигуна: ODS2V82MT256264, тип двигуна - бензиновий, робочий об`єм циліндрів - 650см3,колісна формула 4х4, двомісний, модельний рік виготовлення - 2025, календарний рік виготовлення - 2025, для доріг загального користування -1шт. ( 72 товари відрізняються VIN номерами та номерами двигунів). Торговельна марка: Motoleader Країна виробництва: CN Виробник: SHANDONG LIANGZI POWER CO.,LTD. 
Разом з митною декларацією позивачем до митного органу були подані документи (графа 44):
0271 – пакувальний лист (Packing List) №108/07/2025 від 28.07.2025; 
0380 – рахунок – фактура (інвойс) (Commercial Invoice) №108/07/2025 від 28.07.2025; 
0705 – коносамент (Bill of Lading) №CGS250705294 від 03.08.2025; 
0730 – автотранспортна накладна (Road consignment note) №49328 від 14.10.2025; 
0730 – автотранспортна накладна (Road consignment note) №49330 від 14.10.2025; 
0730 – автотранспортна накладна (Road consignment note) №49332 від 14.10.2025; 
0730 – автотранспортна накладна (Road consignment note) №49333 від 14.10.2025; 
0862 – декларація про походження товару (Declaration of origin) - інвойс №108/07/2025 від 28.07.2025; 
1001 – статус особи, яка подає митну декларацію № 2; 
m4100 – договір поставки №KES-27/24 від 25.10.2024; 
4103 – специфікація №49328-49330-49332-49333 від 28.07.2025 до договору поставки №KES-27/24 від 25.10.2024; 
m4207 – договір про надання послуг митного брокера № 3К/В-4 від 27.05.2022.
На вимогу відповідача про надання додаткових документів, позивачем були надані прайс б/н від 25.07.2025 року, експертне дослідження №434/25 від 06.10.2025 року, експортна декларація №420020250803296139 від 03.08.2025 і комерційна пропозиція.
16.10.2025 відповідач виніс рішення про коригування митної вартості товарів № UA500580/2025/000155/1, у п.33 якого зазначено:
1) За результатами візуальної перевірки, передбаченої ст. 337 МКУ, було встановлено, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, а саме: Оцінювана партія товару подана на підставі посередницького контракту із заявленим продавцем товарів Kooperant Europejski Sp. z o.o. (Польща), відправник і виробник SHANDONG LIANGZI POWER CO.,LTD (Китай), торговельна марка Motoleader. Згідно п.2.3. та п.5.1 зовнішньоекономічного контракту назва та якість товарів визначаються сторонами у відповідних специфікаціях, які є невід`ємною частиною контракту згідно п.2.3. та 13.6. Водночас, у специфікації №49328-49330-49332-49333 та інвойсі №108/07/2025, згідно яких сформована оцінювана партія товарів, - відсутня інформація щодо виробника, торговельної марки, якісних характеристик, артикулів, Документ сформований в системі «Електронний суд» 23.10.2025 3 що не відповідає вимогам п.2 ч.2 статті 52 МКУ в частині подання митному органу об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. У наданому контракті та специфікації до нього №49328-49330-49332-49333 – відсутня печатка продавця, що ставить під сумнів достовірність інформації про зовнішньоекономічну операцію згідно поданих товаросупровідних документів. Заявлені комерційні умови поставки DPU Одеса, що означає доставку товару на місце з розвантаженням. Водночас, у наданому коносаменті наявні відомості щодо місця видачі SHENZHEN(Китай), але при цьому зазначено маршрут прямування QINGDAO (Китай) – CHORNOMORSK (Україна), а інформація щодо витрат на перевезення товару з SHENZHEN до порту завантаження QINGDAO (Китай) - відсутня у товаросупровідних документах. В наряді від 08.10.2025 №562 зазначено, що контейнери MSKU1720926, TCNU6366224, MSKU1315543 і TCNU2054 871 з заявленим вантажем прибули в Україну на морському судні PROS HOPE, а в поданому коносаменті зазначено судно MAERSK CAMPTON 531W,- що свідчить про перевантаження товару за межами України і наявність додаткових витрат на перевезення, пов`язаних з портовими витратами, зберіганням та завантаженням на інше судно в іноземному порту,- інформація і документи щодо яких відсутні у пакеті документів. Відповідно до п.6 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України. Наразі, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару. У випадку якщо покупець бажає, то він може самостійно вжити заходів до забезпечення страхування вантажу, за наявності - такі витрати теж додаються до ціни товару (п.7 ч.10 ст.58 МКУ). Документи про наявність або відсутність витрат на страхування товарів покупцем до кордону України не надано. Таким чином у митного органу виникають сумніви щодо достовірності поданих документів та заявлених декларантом складових митної вартості.
Також відповідач склав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA500580/2025/000310: згідно ч.6 ст.54 МКУ та ч.2 ст.58 МКУ заявлену декларантом митну вартість товару митним органом не може бути визнано за ціною угоди внаслідок: виявлених розбіжностей; не надання відповідно п.2 ч.2 ст.52 митному органу достовірних відомостей про визначення митної вартості, які повинні базуватись на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; не підтвердження заявленої декларантом митної вартості шляхом надання додаткових документів. 
V. Джерела права та висновки суду
Дослідивши надані письмові докази, перевіривши матеріали справи, а також проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до задоволення. Свій висновок вмотивовує наступним чином. 
Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з частинами 4 та 5 статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
У відповідності до частини 3 статті 318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
Статтею 50 Митного кодексу України визначено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.
Частиною 1 статті 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант який заявляє митну вартість товару зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.
При декларуванні товару позивач визначив його митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсів та інших документів постачальника.
Згідно з частиною 1 статтею 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Частиною 2 встановлений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.
Відповідно до частин 1, 2 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
Зокрема, статтею 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Відповідно до частин 1-3 статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Також згідно з частиною 6 вищевказаної статті, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Таким чином, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відтак, наведені приписи зобов`язують Митницю зазначити конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, Митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.
Суд наголошує, що основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, то банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (ст. 53) заборонено.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 05.03.2019 по справі №815/5791/17.
Із матеріалів справи суд встановив, що з метою підтвердження заявленої митної вартості товарів позивач подав до відповідача повний пакет документів для підтвердження визначеної ним митної вартості товару, передбачений статтею 53 Митного кодексу України.
Відповідач в оскаржуваному рішенні зазначив, що за результатами візуальної перевірки, передбаченої ст.337 МКУ було встановлено, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності.
Проте суд критично оцінює зазначені висновки відповідача з огляду на таке.
Щодо твердження про відсутність у специфікації №49328-49330-49332-49333 та інвойсі №108/07/2025, згідно яких сформована оцінювана партія товарів, - відсутня інформація щодо виробника, торговельної марки, якісних характеристик, артикулів, що не відповідає вимогам п.2 ч.2 статті 52 МКУ в частині подання митному органу об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, суд зазначає наступне.
Пункти 2.3. та 5.1. договору поставки №KES-27/24 від 25.10.2024 не містять вимог щодо зазначення у специфікації та інвойсі інформації щодо виробників, торгівельних марок, якісних характеристик та артикулів. При цьому, позивач надав відомості про товар. Відповідні відомості зазначені у МД №25UA500580007948U0: Торговельні марки: MOTOLEADER. Країна виробництва: CN. Виробник: SHANDONG LIANGZI POWER CO.,LTD. Також, опис товару (в тому числі зазначення торговельної марки, відомості виробника, якісні характеристики) задекларованого товарів №1-72 митної декларації зазначено продавцем у пакувальному листі, який був наданий декларантом до митної декларації (графа 44 МД №25UA500580007948U0). Таким чином, такий аргумент митниці не може слугувати підставою для коригування митної вартості товару. 
Щодо твердження про відсутність у наданому інвойсі №108/07/2025 посилання на специфікацію №49328-49330-49332-49333, відповідно до якої сформована партія товарів, суд зазначає, що законодавством не встановлено вимог до оформлення комерційного рахунку (є документом довільної форми), як і не встановлено вимог, щодо посилання на специфікацію. 
При цьому, у наданому до митного органу інвойсі №108/07/2025 від 28.07.2025 міститься посилання на номер договору, а саме - №KES-27/24 від 25.10.2024, який було укладено між сторонами. Крім того, митним органом не наведено обґрунтування впливу зазначених обставин на визначення митної вартості товару.
Щодо твердження митного органу, що в контракті та специфікації до нього №49328-49330-49332 49333 відсутня печатка продавця, що ставить під сумнів достовірність інформації щодо заявленої зовнішньо економічної операції та даних товаросупровідних документів, то суд зазначає, що відповідно до положень як міжнародного права, так і чинного законодавства України, відсутність печатки на зовнішньоекономічному контракті не є підставою для визнання такого контракту недійсним або сумнівним. Відповідно, такий аргумент митниці не може слугувати підставою для коригування митної вартості товару. 
Щодо зауважень «Заявлені комерційні умови поставки DPU Одеса, що означає доставку товару на місце з розвантаженням. Водночас, у наданому коносаменті наявні відомості щодо місця видачі SHENZHEN(Китай), але при цьому зазначено маршрут прямування QINGDAO (Китай) – CHORNOMORSK (Україна), а інформація щодо витрат на перевезення товару з SHENZHEN до порту завантаження QINGDAO (Китай) відсутня у товаросупровідних документах. В наряді від 08.10.2025 №562 зазначено, що контейнери MSKU1720926, TCNU6366224, MSKU1315543 і TCNU2054 871 з заявленим вантажем прибули в Україну на морському судні PROS HOPE, а в поданому коносаменті зазначено судно MAERSK CAMPTON 531W,- що свідчить про перевантаження товару за межами України і наявність додаткових витрат на перевезення, пов`язаних з портовими витратами, зберіганням та завантаженням на інше судно в іноземному порту,- інформація і документи щодо яких відсутні у пакеті документів», суд встановив наступне.
Заявлені комерційні умови поставки — DPU Одеса (Delivered at Place Unloaded, Incoterms 2020) — означають, що продавець зобов`язаний організувати і оплатити доставку товару до погодженого місця призначення та здійснити його розвантаження, несе всі ризики і витрати, пов`язані з перевезенням до моменту передачі товару покупцю на місці розвантаження. У поданому коносаменті зазначено місце видачі вантажу SHENZHEN (Китай) при маршруті QINGDAO (Китай) – CHORNOMORSK (Україна). Водночас у транспортних документах (наряд від 08.10.2025 № 562) зазначено, що контейнери MSKU1720926, TCNU6366224, MSKU1315543 і TCNU2054871 прибули в Україну на судні PROS HOPE, тоді як у коносаменті фігурує судно MAERSK CAMPTON 531W. Це свідчить не про зміну договору перевезення чи появу додаткових перевізних витрат, а про звичайне транзитне перевантаження (transshipment), яке є стандартною складовою морських контейнерних перевезень. 
Відповідно до міжнародної практики лінійних перевезень та умов п. A4–A7 правил DPU (Incoterms 2020), продавець зобов`язаний укласти договір перевезення до місця призначення, а перевізник має право самостійно визначати маршрут і здійснювати перевантаження контейнерів у транзитних портах (наприклад, Пірей, Констанца, Стамбул, Гданськ тощо). Такі перевантаження входять у межі одного коносамента та не створюють окремих додаткових витрат на перевезення, які підлягали б відображенню в митній декларації. Наявність автотранспортних накладних № 49328, № 49330, № 49332, № 49333 від 14.10.2025, поданих разом із МД 25UA500580007948U0, підтверджує фактичну доставку товару на умовах DPU до місця розвантаження в Одесі. 
Таким чином, усі витрати на морське та автомобільне транспортування, зберігання, перевантаження та інші логістичні операції повністю охоплюються обов`язками продавця і включені до ціни товару, заявленої у контракті. Отже, зазначення в коносаменті іншого судна (MAERSK CAMPTON 531W), ніж того, що прибуло в Україну (PROS HOPE), не свідчить про наявність окремого чи додаткового договору перевезення. Це лише логістичний етап виконання єдиного договору перевезення, який не впливає на митну вартість товару та не потребує додаткового документального підтвердження витрат. 
Щодо твердження митного органу про відсутність документів, що підтверджують наявність або відсутність витрат на страхування товарів покупцем до кордону України, що викликає сумніви у митного органу щодо достовірності поданих документів та заявлених декларантом складових митної вартості, то суд встановив, що відповідно до умов поставки DPU (Delivered at Place Unloaded) згідно з Інкотермс 2020: відповідно до статей A5 та B5 Інкотермс DPU, продавець не зобов`язаний укладати договір страхування вантажу, так само як і покупець не має обов`язку забезпечити страхування до моменту отримання товару. Таким чином, витрати на страхування не входять до складу обов`язкових витрат за цими умовами поставки. В умовах контракту відсутні положення, які зобов`язують продавця або покупця здійснювати страхування вантажу, а отже, витрати на страхування товару до кордону України фактично відсутні. З огляду на це, подання окремих підтверджуючих документів про страхування не є необхідним, оскільки такі витрати не мали місця. 
Щодо посилань в оскаржуваному рішенні, що джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару, суд зазначає наступне.
Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації баз даних, зокрема, АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС Держмитслужби України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.
Наведена позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду в аналогічних (подібних) правовідносинах, викладених, зокрема, у постановах Верховного Суду від 30.06.2022 у справі № 280/1824/19, від 25 листопада 2020 року у справі № 1.380.2019.001657, від 19.02.2019 у справі № 805/2713/16-а та від 08.02.2019 року у справі № 825/648/17 тощо.
При цьому, торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).
Суд звертає увагу, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованих позивачем товарів від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.
Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 55 МК України та наказу Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012 «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору», рішення про коригування митної вартості товару повинно містити обґрунтування причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються. Зазначення в рішенні лише формальних посилань на неможливість перевірки задекларованої митної вартості суперечить наведеним вимогам законодавства.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 808/9123/15.
Таким чином, дослідивши надані позивачем для митного оформлення документи, копії яких містяться у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позивач надав усі документи, необхідні для визначення митної вартості, документи містять повну інформацію про митну вартість та її складові частини.
У свою чергу, відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами обставин надання неповних відомостей, а також існування розбіжностей, неточностей, які б впливали на рівень митної вартості товарів, ознак підробки цих документів або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню.
VI. Розподіл судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивач сплатив судовий збір у загальній сумі 17 780,84 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 471 від 22.10.2025.
Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 17 780,84 грн.
У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,77,139, 244-246 КАС України, суд -
В И Р І Ш И В:
1.Адміністративний позов задовольнити.
2.Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості №UA500580/2025/000155/1 від 16.10.2025.
3.Визнати протиправною та скасувати картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів №UA500580/2025/000310 від 16.10.2025. 
4.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МОТОРЗ ПАРТС УКРАЇНА» судовий збір в розмірі 17 780 (сімнадцять тисяч сімсот вісімдесят),84 грн. 
Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.
Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «МОТОРЗ ПАРТС УКРАЇНА», адреса: 03150, м. Київ, вул. Предславинська, буд.34, літера Б, офіс 101, код ЄДРПОУ 44306976. 
Відповідач: Одеська митниця, адреса: 65078, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, 21-А, код ЄДРПОУ 44005631.
Суддя Оксана БОЙКО