532/3126/25 
2/532/356/2026
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2026 р.  м. Кобеляки 

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:
судді - Омельченко І.І.,
за участю секретаря судового засідання - Логвиненко А.В.,
учасники справи:
позивач - ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс»,
представник позивача - адвокат Усенко М.І.,
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,  

В С Т А Н О В И В:

23 грудня 2025 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовна заява обґрунтована тим, що 29.04.2021 року між ТОВ «Партер Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 130/53715751 та відповідачу надано позику шляхом передачі готівкових коштів у сумі 4000,00 гривень. Відповідачем не виконані належним чином взяті на себе зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин, в зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 33200,00 гривень, з яких: заборгованість за сумою позики - 4000,00 гривень; заборгованість по нарахованим процентам - 28080,00 гривень; заборгованість за комісією - 1120,00 гривень. 
28.12.2023 року між ТОВ «Партер Фінанс» і ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» укладено договір факторингу № 28122023. 17.04.2025 року між ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» і ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» укладено договір факторингу № 17-04/ФК-25. 25.08.2025 року між ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» і ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» укладено договір факторингу № 25-08/ФК-25. 
ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до відповідача за договором позики № 130/53715751 від 29.04.2021 року в розмірі 33200,00 гривень. 
Таким чином, представник позивача ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» прохав суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за договором позики № 130/53715751 від 29.04.2021 року в розмірі 33200,00 гривень, сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00 гривень.
Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 24 грудня 2026 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.67-68).
Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 16 квітня 2026 року постановлено ухвалити заочне рішення.
Представник позивача ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» Бонтей М.В. прохав проводити розгляд справи без його участі.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подав, будь-яких заперечень проти позову, заяв, клопотань чи пояснень з приводу позовних вимог по суті до суду від відповідача не надходило.
Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю.
Судом установлено, що 29 квітня 2021 року між ТОВ «Партер Фінанс» та ОСОБА_1 на підставі анкети позичальника укладено договір позики № 130/53715751 (а.с.15-16,19).
Пунктом 1.1 Договору передбачено, що позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти (надалі також - позика або сума позики) у розмірі, встановленому цим Договором, а позичальник зобов`язується повернути суму позики позикодавцю та сплатити проценти, а також інші платежі за Договором у порядку та строки, передбачені цим Договором, зокрема Графіком платежів.
Відповідно до пункту 1.2 Договору, сума позики становить 4000,00 гривень.
У пунктах 3.1, 3.2 Договору зазначено, що позикодавець надає позику шляхом передачі готівкових коштів позичальнику. 
Підписанням цього Договору позичальник підтверджує, що він отримав від позикодавця суму позики в повному обсязі в дату підписання цього Договору.
Згідно пунктів 1.4, 8.1 Договору, строк, на який надається позика, становить 365 днів. Цей договір діє по 28.04.2022 року.
Закінчення строку дії цього Договору не звільняє сторони від відповідальності за невиконання своїх зобов`язань, яке мало місце під час дії Договору, а також не звільняє від відповідальності за порушення стороною своїх зобов`язань, що будуть тривати після закінчення строку дії Договору (пункт 8.2 Договору).
Відповідно до пункту 1.5 Договору, комісія за видачу позики складає 28 % від суми позики, що становить 1120,00 гривень.
Згідно пунктів 1.6, 1.7 Договору, розмір, порядок та строки сплати позичальником платежів за цим Договором погоджений сторонами в Графіку платежів. Позичальник зобов`язаний здійснювати платежі у відповідності до Графіку платежів.
У пункті 2.1 Договору визначено, що позичальник повинен сплачувати позикодавцю проценти за договором за фіксованою ставкою 2 % від суми позики (залишку суми позики) за кожен день користування позикою в межах строку, передбаченого п. 1.4 та п. 2.2 Договору, в порядку, розмірі та строки, встановлені в Графіку платежів, що в загальному розмірі становить 28080,00 гривень.
Нарахування процентів на суму позики починається з 15-го дня користування позикою (пункт 2.2 Договору). 
Підписанням цього Договору позичальник підтверджує, що всі без виключення умови Договору йому добре відомі та зрозумілі, а також він вважає ці умови справедливими по відношенню до себе та позикодавця та погоджується з ними (пп. 4.1.1 п. 4.1 Договору).
28 грудня 2023 року між ТОВ «Партер Фінанс» (клієнт) і ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» (фактор) укладено договір факторингу № 28122023 (а.с.8,30-34,47). 
Відповідно до Реєстру Боржників № 1 від 28.12.2023 року до договору факторингу № 28122023, до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 130/53715751 від 29.04.2021 року в розмірі 33200,00 гривень, з яких: заборгованість за сумою позики - 4000,00 гривень; заборгованість по нарахованим процентам - 28080,00 гривень; заборгованість за комісією - 1120,00 гривень (а.с.58-61).
17 квітня 2025 року між ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» (клієнт) і ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» (фактор) укладено договір факторингу № 17-04/ФК-25 (а.с.10,20-22,45). 
Відповідно до Реєстру Боржників № 1 від 17.04.2025 року до договору факторингу № 17-04/ФК-25, до ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 130/53715751 від 29.04.2021 року в розмірі 33200,00 гривень, з яких: заборгованість за сумою позики - 4000,00 гривень; заборгованість по нарахованим процентам - 28080,00 гривень; заборгованість за комісією - 1120,00 гривень (а.с.48-52).
25 серпня 2025 року між ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» (клієнт) і ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» (фактор) укладено договір факторингу № 25-08/ФК-25 (а.с.7,25-27,45). 
Відповідно до Реєстру Боржників № 1 від 25.08.2025 року до договору факторингу № 25-08/ФК-25, до ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором позики № 130/53715751 від 29.04.2021 року в розмірі 33200,00 гривень, з яких: заборгованість за сумою позики - 4000,00 гривень; заборгованість по нарахованим процентам - 28080,00 гривень; заборгованість за комісією - 1120,00 гривень (а.с.53-57).
Таким чином, ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до відповідача за договором позики № 130/53715751 від 29.04.2021 року.
Згідно розрахунку заборгованості, за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 33200,00 гривень, з яких: заборгованість за сумою позики - 4000,00 гривень; заборгованість по нарахованим процентам - 28080,00 гривень; заборгованість за комісією - 1120,00 гривень (а.с.12-13).
На день розгляду справи в суді заборгованість не погашена, розмір такої заборгованості відповідачем не спростований. Відповідач не довів та не спростував обставини, на які посилається позивач у своєму позові.
Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного, іншого технічного засобу зв`язку.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (cт. 629 ЦК України).
Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За змістом частин 1, 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Враховуючи викладене вище, оскільки відповідач отримав суму позики та взяв на себе обов`язки по виконанню договору № 130/53715751 від 29.04.2021 року, які на даний час не виконав, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» необхідно стягнути заборгованість у розмірі 33200,00 гривень.
Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
У статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Положеннями частин 1-3 ст. 137 ЦПК визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем, надано договір про надання правової допомоги № 45714110 від 10.12.2025 року, додаткову угоду № 3624907492 від 12.12.2025 року до договору про надання правової допомоги № 45714110 від 10.12.2025 року, акт № 3624907492 від 12.12.2025 року про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) (а.с.9,35-38).
З даних документів вбачається, що сума наданих позивачу послуг адвокатом Горобей Р.Г. становить 6000,00 гривень.
Частиною 3 статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.
Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 14 листопада 2019 року по справі № 826/15063/18, додатковій постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року в справі № 201/14495/16-ц.
За змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Тобто в розумінні цих норм процесуального права зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони в разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Втручання суду в договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень ч. 4 ст. 137 ЦПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України.
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц суд звернув увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, в положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.
Відповідач не скористався своїм правом на подачу письмових пояснень чи заперечень, а також на звернення з клопотанням про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.
Враховуючи викладене вище, а також складність справи, обсяг та характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності, реальності цих витрат та розумності їхнього розміру, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат, пов`язаних з правничою допомогою, в розмірі 6000,00 гривень.
Керуючись статтями 12, 133, 137, 141, 268, 280-289 ЦПК України, суд,- 
У Х В А Л И В:

Позов ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» (ЄДРПОУ 45714110, IBAN: НОМЕР_1 в АТ АКБ «Львів», МФО 325268) заборгованість за договором позики № 130/53715751 від 29.04.2021 року в розмірі 33200,00 гривень, з яких: заборгованість за сумою позики - 4000,00 гривень; заборгованість по нарахованим процентам - 28080,00 гривень; заборгованість за комісією - 1120,00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс» (ЄДРПОУ 45714110, IBAN: НОМЕР_1 в АТ АКБ «Львів», МФО 325268) сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 гривень та витрати на правничу допомогу в розмірі 6000,00 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом за заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Сторони:
позивач - ТОВ «ЮрКонсалт Груп Плюс», код ЄДРПОУ 45714110, юридична адреса: 04052, м. Київ, вул. Глибочицька, 17Б, офіс 503.
відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 . 

Суддя