Справа № 307/3285/25 
Провадження № 1-кп/307/246/25 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 травня 2026 року         м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області 
у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого     ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 , 
та його захисника ОСОБА_6 ,
провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду судовий розгляд у кримінальному провадженні № 12025071160000500 про обвинувачення 

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с-ща. Дубове, Тячівського району, Закарпатської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, із базовою загальною середньою освітою, громадянина України, який має на утриманні троє малолітніх дітей, раніше несудимого,- 
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 06 серпня 2025 року, приблизно о 22 годині, перебуваючи на передньому пасажирському сидінні автомобіля марки «TOYOTA», моделі «COROLLA VERSO», номерний знак « НОМЕР_1 », темно-синього кольору, спільно із водієм автомобіля ОСОБА_7 , побачив потерпілого ОСОБА_4 , який рухався пішки по вулиці Леонтовича, у місті Тячів, з яким в нього наявні цивільно-правові відносини, що виникли в силу ст. 1166 ЦК України, у зв`язку з пошкодженням майна 07.10.2023, а саме автомобіля марки «ВАЗ», моделі «21010», державний номерний знак « НОМЕР_2 », ОСОБА_5 , діючи умисно, маючи на меті примушування ОСОБА_4 до виконання цивільно-правових зобов`язань, а саме повернення грошових коштів у сумі 60000 гривень, зупинив автомобіль та підійшов до ОСОБА_4 , з яким у нього виник конфлікт, в ході якого висловив вимогу до ОСОБА_4 про відшкодування майнової шкоди у вказаній сумі, у ході чого ОСОБА_5 завдав декілька ударів рукою в обличчя ОСОБА_4 , після чого, продовжуючи свій умисел на примушування до виконання цивільно-правового зобов`язання запропонував ОСОБА_4 сісти на заднє пасажирське сидіння автомобіля марки «TOYOTA», моделі «COROLLA VERSO», номерний знак « НОМЕР_1 », темно-синього кольору та разом поїхали у напрямку с. Тячівка, Тячівського району, Закарпатської області, де по дорозі зупинились у дерев`яної альтанки, яка розташована між населеними пунктами м. Тячів та с. Тячівка, Тячівського району, Закарпатської області, де ОСОБА_5 , продовжуючи свої протиправні дії, поєднані з насильством, що не є небезпечним для життя і здоров`я, маючи на меті змусити ОСОБА_4 до виконання цивільно-правового зобов`язання, завдав ще декілька ударів руками у обличчя та тулуб ОСОБА_4 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді синців та саден лівої очної ділянки, правого плечового поясу та лівої половини грудної клітки, які згідно Наказу №6 МОЗ України п.п.2.3.5. від 17.01.1995 відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, чи незначну стійку втрату працездатності, під час чого маючи на меті змусити ОСОБА_4 написати письмову розписку про зобов`язання повернути грошові кошти у сумі 60000 гривень, забрав у нього мобільний телефон марки «Redmi», моделі «Note 10 Pro», ІMEI1: НОМЕР_3 та ІMEI2: НОМЕР_4 , старт - годинник марки «Redmi Watch 5 Active», моделі «M2351W1», серійний номер «57760/B6AFMN4WT16787» та військовий квиток серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого примусив ОСОБА_4 власноруч написати розписку про зобов`язання повернути грошові кошти в сумі 60 000 гривень до 06.12.2025 та в подальшому, за допомогою власного мобільного телефону ОСОБА_5 , здійснював відео зйомку під час якого примусив ОСОБА_4 підтвердити написання розписки та факт зобов`язання повернення грошових коштів в сумі 60 000 гривень, при цьому вказавши, що вказані речі він поверне йому після посвідчення даних зобов`язань у нотаріуса на наступний день.
Враховуючи викладене,  ОСОБА_5 , вчинив примушування до виконання цивільно-правових зобов`язань, тобто вимогу виконати цивільно-правове зобов`язання з погрозою насильства над потерпілим та поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя і здоров`я, чим вчинив злочин,  передбачений ч. 2 ст. 355 КК України.
Під час судового розгляду ОСОБА_5 винуватим себе визнав повністю та показав, що потерпілий ОСОБА_4 , приблизно в 2023 році, заволодів його транспортним засобом марки «ВАЗ», моделі «21010», державний номерний знак « НОМЕР_2 », яким вчинив дорожньо-транспортну пригоду та зніс два електричні стовпи, однак завдану шкоду йому не відшкодував тривалий час і одним знайомим сказав, що відшкодує, а іншим знайомим казав, що жодні кошти за пошкоджений автомобіль віддавати не буде. Приблизно в серпні 2025 року він перебував у транспортному засобі марки «TOYOTA», під керуванням ОСОБА_7 . Ідучи дорогою побачив ОСОБА_4 , котрому висловив вимогу про повернення коштів. Під час цього у них виникла суперечка, під час якої на вимогу повернути гроші ОСОБА_4 висловився в його адресою нецензурною лайкою та плюнув на нього, на що він, ОСОБА_5 , його вдарив, після чого змусив ОСОБА_4 написати розписку про повернення коштів і для запевнення виконання цих вимог забрав у нього телефон, військовий квиток та смарт - годинник.
Учасники судового провадження не оспорювали обставини винуватості ОСОБА_5 у примушуванні до виконання цивільно-правових зобов`язань, тобто вимозі виконати цивільно-правове зобов`язання з погрозою насильства над потерпілим та поєднане з насильством, що не є небезпечним для життя і здоров`я, і тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, урахувавши те, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Згідно з ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Пленум Верховного суду України у п. 1 Постанови «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року (зі змінами та доповненнями) звернув увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: 
1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;
2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;
3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
При призначенні покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують його покарання, а також досудову доповідь представника уповноваженого органу з питань пробації. 
ОСОБА_5 вчинив нетяжкий злочин .
Пом`якшуючі його покарання обставини - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та повне відшкодування шкоди потерпілому. 
Обтяжуючих покарання ОСОБА_5 обставин, судом не встановлено.
За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується позитивно, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває та має на утриманні троє малолітніх дітей, також добровольцем проходив службу у ЗСУ. 
Ураховуючи наведене, є підстави призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Оскільки ОСОБА_5 призначається покарання у виді обмеження волі на строк до п`яти років, і, згідно досудової доповіді, ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюються як середні,  враховуючи позитивну характеристику ОСОБА_5 , його сімейний стан - він має на утриманні троє малолітніх дітей, думку та заяву потерпілого, який просив його суворо не карати, суд дійшов висновку про можливість виправлення  ОСОБА_5  без відбування покарання і тому є підстави звільнити його від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. 
У зв`язку з чим, суд вважає необхідним скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 13 серпня 2025 року .
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 370, 371, 374, 615 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5  визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України і призначити покарання 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Установити ОСОБА_5 іспитовий строк тривалістю один рік.
Відповідно до п. 1) і п. 2) ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Скасувати арешт, накладений з метою збереження речових доказів на тимчасово вилучене майно на підставі ухвали слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 13 серпня 2025 року, а саме на: мобільний телефон марки «Редмі 14C»; автомобіль марки «Тойота Корола Версо», номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 належить ОСОБА_8 ; мобільний телефон марки «Redmi» моделі «Note 10 Pro», IMEII: НОМЕР_3 та IMEI2: НОМЕР_4 , із мобільним номером телефону НОМЕР_7 ; військовий квиток серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; смарт-годинник марки «Redmi Watch 5 Active», моделі «М2351 W1» та аркуш паперу на якому наявний запис «Розписка» про зобов`язання повернути грошові кошти в сумі 60 000 гривень до 06.12.2025.
Речові докази:
- мобільний телефон марки «Редмі 14C», який передано на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_5 - повернути ОСОБА_5 ;
- автомобіль марки «Тойота Корола Версо», номерний знак НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання володільцю майна ОСОБА_7 - повернути ОСОБА_7 ;
- мобільний телефон марки «Redmi» моделі «Note 10 Pro», IMEII: НОМЕР_3 та IMEI2: НОМЕР_4 , із мобільним номером телефону НОМЕР_7 ; військовий квиток серії НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; смарт-годинник марки «Redmi Watch 5 Active», моделі «М2351 W1», які передано на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області - повернути власнику майна ОСОБА_4 ;
- аркуш паперу на якому наявний запис «Розписка», яку передано на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області - зберігати в матеріалах кримінального провадження;
-  пошкоджені спеціальні пакети НПУ SPS2151118, НПУ SPS2151116, НПУ SPS2151115, НПУ SPS2151117, НПУ SPS2151114, які передано на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області - знищити;
DVD-R диск із відео записом «VID_20250806_224600», який знаходяться в матеріалах кримінального провадження - зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржений в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку за заявою.

Суддя ОСОБА_1