ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
26.06.2026	Справа № 910/1495/26	

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу
за позовом Державного підприємства "Український державний центр радіочастот"
до Товариства з обмеженою відповідальністю “ПАУЕР ПЛЮС”
про стягнення 50 000,00 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Державне підприємство "Український державний центр радіочастот" (далі - позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “ПАУЕР ПЛЮС” (далі - відповідач) про стягнення 50 000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором оренди № 228 від 09.12.2024 в частині своєчасної реєстрації податкових накладених, що спричинило для позивача збитки в заявленому до стягнення розмірі.
Ухвалою суду від 17.02.2026 відкрито провадження у справі № 911/1495/26 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання), а також встановлено строки для вчинення учасниками справи процесуальних дій.
Копія ухвали суду доставлена до електронних кабінетів позивача та відповідача 17.02.2026 після 17 години та відповідно до приписів ст. 242 Господарського процесуального кодексу України вважається врученою сторонам 18.02.2026.
Крім того, ухвала суду від 17.02.2026 опублікована в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Відповідач правом на подання до суду відзиву та/або заперечень не скористався.
Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).
Суд відзначає, що сторонам було надано достатньо часу (з урахуванням введеного на території України воєнного стану та можливих затримок у доставці поштової кореспонденції, відключення електропостачання, оголошенням сигналів «повітряна тривога» та інших негативних наслідків) для подання всіх пояснень, заяв та клопотань.
Від сторін не надходило клопотань про розгляд даної справи з повідомленням викликом представників сторін.
Зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ч. 9 ст. 165, ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.
Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:
09.12.2024 між Державним підприємством «Український державний центр радіочастот» (далі - УДЦР та позивач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Пауер Плюс» (далі - відповідач, виконавець) укладено Договір № 228 на технічне обслуговування системи контролю стану інженерного обладнання ЦОД та ДБЖ (далі – договір).
Предметом договору є зобов`язання відповідача в порядку та на умовах, визначених цим договором, відповідно до технічних вимог з дати підписання договору по 31.12.2025 надавати за плату послуги з технічного обслуговування системи контролю стану інженерного обладнання ЦОД та ДБЖ, та зобов`язання позивача прийняти та оплатити такий товар.
Відповідно до п. 3.1 договору загальна вартість за договором згідно зі специфікацією становить 300 000,00 (триста тисяч) грн 00 коп., у тому числі ПДВ 50 000,00 (п`ятдесят тисяч) грн 00 коп.
Відповідно до п. 11.4 договору сторони зобов`язані виконувати вимоги чинного законодавства України щодо електронного адміністрування податку на додану вартість. Постачальник надає замовнику складену та зареєстровану відповідно до податкового законодавства України податкову накладну або розрахунок коригування.
Згідно з п. 11.5 договору у разі порушення постачальником строків надання та/або порядку реєстрації податкової накладної відповідно до вимог чинного законодавства, постачальник бере на себе зобов`язання, за письмовою вимогою замовника, сплатити замовнику штраф у розмірі, еквівалентному сумі податкового кредиту за такою податковою накладною, якщо такі порушення призвели до неможливості реалізації права замовником на податковий кредит протягом 365 календарних днів з дати складання такої податкової накладної.
Даний договір набув чинності з моменту підписання сторонами та діє до 31.12.2025, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами зобов`язань. Закінчення строку дії даного договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення зобов`язань за даним договором (п. 10.1. договору).
Як встановлено судом під час розгляду даної справи, відповідно до актів надання послуг № 33 від 27.05.2025 на суму 125 040,00 грн, у тому числі ПДВ 20 840,00 грн; № 35 від 21.11.2025 на суму 174 960,00 грн, у тому числі ПДВ 29 160,00 грн, відповідач поставив позивачу товар на загальну суму 300 000,00 грн, у тому числі ПДВ 50 000,00 грн.
Відповідно до платіжних доручень: № 1034 від 10.06.2025 від на суму 125 040,00 грн, № 122 від 20.01.2026 від на суму 174 960,00 грн позивач перерахував кошти відповідачу на загальну суму 300 000,00 грн, в тому числі ПДВ 50 000,00 грн.
Відповідач склав податкову накладну № 1 від 27.05.2025 на суму 125 040,00 грн, у т.ч. ПДВ 20 840,00 грн, яку було зареєстровано в ЄРПН 17.06.2025. Результат обробки документа: документ збережено, реєстрація зупинена в ЄРПН.
Податкову накладну на суму 174 960,00 грн, у тому числі ПДВ 29 160,00 грн, відповідач у порушення чинного законодавства не склав та не зареєстрував у Єдиному реєстрі податкових накладних.
Позивач застосував заходи досудового врегулювання, надіслав відповідачу вимогу № 80/07.3/124/26 від 07.01.2026 про сплату штрафу у розмірі, еквівалентному податковому кредиту за неподаними податковими накладними. Вимогу було отримано 14.01.2026, штраф не було сплачено відповідачем, вимога була залишена без реагування.
Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача 50 000,00 грн.
Відповідач правом на подання відзиву на позов або заперечень на заявлені вимоги не скористався. 
Розглянувши заявлені позивачем позовні вимоги, суд зазначає про наступне.
Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит – це сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Згідно з підпунктом “а” пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.
Пунктом 198.6 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Відповідно до 201.10 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частин першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Збитками є:
1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);
2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. За відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність не настає.
Необхідним елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що порушення боржником зобов`язання є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такого порушення. Так, відшкодуванню підлягають збитки, які стали безпосереднім і невідворотнім наслідком порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, тобто мають бути прямими.
Отже, при пред`явленні вимог про стягнення збитків позивач повинен довести факт порушення відповідачем зобов`язань, наявність та розмір збитків, а також наявність причинного зв`язку між ними. У свою чергу, відповідач має довести відсутність його вини у заподіянні збитків позивачу.
Судом встановлено, що за результатами господарської операції з поставки відповідачем подано до Єдиного реєстру податкових накладних накладну, проте реєстрацію такої накладної було зупинено, оскільки відповідач відповідає п. 8 Критеріїв ризикованості платника податку. Крім того, відповідачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній. Іншу податкову накладну не подано та не зареєстровано.
При цьому під час розгляду даної справи суду не надано доказів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних зобов`язань відповідача зі сплати податку на додану вартість на вищевказану суму за господарською операцією.
Водночас, відсутність реєстрації таких податкових накладних позбавляє позивача права на отримання податкового кредиту, зокрема, на суму 50 000,00 грн.
Суд наголошує, що відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
Суд зазначає, що положення пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України за загальним правилом не передбачають можливості включення покупцем товарів/послуг суми ПДВ до податкового кредиту у разі невиконання продавцем обов`язку зі складення та реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних; при цьому покупець зазначених товарів/послуг має право додати до податкової декларації скаргу на такого продавця. Однак, подання такої скарги згідно з наведеною нормою не є підставою для включення ним сум податку до складу податкового кредиту.
Аналогічний правовий висновок викладено Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 03.08.2018 зі справи № 917/877/17. При цьому, у вказаній постанові Верховний Суд відступив від висновку, викладеного у пункті 28 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.03.2018 зі справи № 918/216/17, згідно з яким передбачалося, що відповідно до положень абзацу 15 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України порушення відповідачем порядку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних не позбавляє позивача права на включення спірної суми до податкового кредиту, а обумовлює її нарахування необхідністю додання до податкової декларації за звітний податковий період заяви зі скаргою на відповідача з доданням певного пакету документів.
Слід зазначити, що нормами Податкового кодексу України на продавця товарів/послуг покладено обов`язок у встановлені терміни скласти податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних, чим зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту.
Згідно з правовою позицією, викладеною у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 зі справи № 908/1568/18 та Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 зі справи № 917/877/17, при порушенні контрагентом (продавцем) за договором обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних належним способом захисту для заявника (покупця) може бути звернення до суду з позовом про відшкодування завданих збитків.
Крім того, хоча обов`язок продавця зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед покупцем, невиконання такого обов`язку фактично завдало позивачу збитків. Тому має місце прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача та, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи.
Аналогічні правові висновки викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.06.2019 у справі № 908/1568/18 і від 10.01.2022 у справі № 910/3338/21.
Суд встановив, що спір у даній справі виник внаслідок того, що відповідач не виконав обов`язку щодо реєстрації податкових накладних за фактом здійснення господарської операції з поставки товару, що позбавило позивача можливості отримати податковий кредит на суму ПДВ у розмірі 50 000,00 грн.
За встановленими судом обставинами, бездіяльність відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати відповідні податкові накладні становить прямий причинно-наслідковий зв`язок із неможливістю включення позивачем суми ПДВ у розмірі 50 000,00 грн до податкового кредиту та зменшення податкового зобов`язання на таку суму, яка фактично є збитками позивача. Отже, у даному випадку наявні усі елементи складу господарського правопорушення.
Суд вважає позовну вимогу про стягнення з відповідача 50 000,00 грн збитків обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, враховуючи задоволення позову, підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача в розмірі 2 662,40 грн.
Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ПАУЕР ПЛЮС” (04214, м. Київ, вул. Героїв Дніпра, буд. 42-А, кв. 33, код 38399036) на користь Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" (03180, м. Київ, пр-кт Берестейський, 151, код 01181765) 50 000,00 грн (п`ятдесят тисяч грн 00 коп.) збитків, 2 662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві грн 40 коп.) судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Повне рішення підписано 26.06.2026.

Суддя О.Г. Удалова