ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2026 р.	Справа № 480/7580/24	

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Семененко М.О.,
Суддів: Чалого І.С. , Подобайло З.Г. ,
за участю секретаря судового засідання Григоренко І.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 02.03.2026, головуючий суддя І інстанції: О.А. Прилипчук, м. Суми у справі № 480/7580/24
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області   
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якому просив суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо відмови у проведенні індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14, у розмірі 1,197 та у розмірі 1,0796 за період з 27.02.2024;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області провести перерахунок (індексацію) та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини другої статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” №1058-ІV від 09.07.2003 шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 9118,81 грн на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14 з 01.03.2022 відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 за № 118 “Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році”, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 з 01.03.2023 відповідно пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 за № 168 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році”, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 з 01.03.2024 відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 за №185 “Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році” та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії, починаючи з 01.03.2022.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2024 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.11.2024 у справі №480/7580/24 скасовано.
Прийнято постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо проведення індексації пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197 з 27 лютого 2024 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити з 27 лютого 2024 року індексацію пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197 та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 27 лютого 2024 року.
Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо проведення індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796 з 01 березня 2024 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити з 01 березня 2024 року індексацію пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796 та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01 березня 2024 року. 
20.06.2025 позивач, в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), звернувся до суду із заявою, у якій просив встановити судовий контроль за виконанням рішення суду у справі №480/7580/24.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 01.07.2025 заяву представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення задоволено. Встановлено судовий контроль за виконанням Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2025 по справі №480/7580/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, після набрання ухвалою суду законної сили, подати у 30-денний строк до Сумського окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення по адміністративній справі №480/7580/24.
01.08.2025 до суду від відповідача надійшов звіт про виконання рішення суду.
Ухвалою суду від 02.10.2025 прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2025 по справі №480/7580/24.
23.02.2026 через систему "Електронний суд" від представника позивача надійшла заява, в якій він просив:
- встановити судовий контроль за виконанням постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2025 у справі №480/7580/24;
- зобов`язати ГУ ПФУ у Сумській області надати звіт про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2025 у справі №480/7580/24;
- проводити розгляд звіту про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2025 у справі №480/7580/24 у судовому засіданні з повідомленням учасників справи;
- за наслідками розгляду звіту відповідача про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
В обґрунтування заяви позивач зазначив, що на виконання ухвали Сумського окружного адміністративного суду від 01.07.2025 відповідачем було надано звіт про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2025 у справі №480/7580/24.
У звіті про виконання рішення суду відповідач зазначив, що органи ПФУ виконують судові рішення, що набрали законної сили, відповідно до покладених зобов`язань, в установленому чинним законодавством порядку.
Звернув увагу суду першої інстанції, що постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2025 у справі №480/7580/24, відповідачем не виконана належним чином. Звіт ГУ ПФУ в Сумській області від 31.07.2025 №1800-0802-7/30493 не свідчить про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2025 у справі №480/7580/24, оскільки відновлення порушеного права позивача не відбулося, пенсія виплачується останньому в старому розмірі.
На думку позивача, відповідач мав би застосувати показник середньої заробітної плати по Україні, який враховувався для обчислення пенсії позивача в момент її призначення в 2021 році (становить 9118,81 грн) проіндексувати 1,197, 1,0796.
Натомість на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2025 у справі № 480/7580/24 відповідач, керуючись п. 5 Порядку №124, а не постановою суду, не ч. 2 ст. 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, проіндексував на вказані вище коефіцієнти показник середньої заробітної плати по Україні, який застосовувався для призначення пенсій у 2017 році (становить 3764,40 грн), що і призводить до зменшення пенсії позивача.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 02.03.2026 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення - відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні заяви про встановлення судового контролю, суд першої інстанції виходив з того, що КАС України не визначає можливості встановлення судового контролю шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення після того, як судом вже прийнято відповідний звіт від суб`єкта владних повноважень. Отже, оскільки ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 02.10.2025 прийнято звіт ГУ ПФУ в Сумській області про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2025 по справі №480/7580/24, припинено судовий контроль за виконанням рішення суду, тому повторне звернення із заявою про встановлення судового контролю після прийняття від відповідача звіту про виконання рішення суду в адміністративній справі №480/7580/24 є безпідставним.
Позивач, не погодившись з вищевказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 02.03.2026; встановити судовий контроль за виконанням постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2025 у справі №480/7580/24; зобов`язати ГУ ПФУ у Сумській області надати звіт про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2025 у справі №480/7580/24; проводити розгляд звіту про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2025 у справі №480/7580/24 у судовому засіданні з повідомленням учасників справи; за наслідками розгляду звіту ГУ ПФУ в Сумській області про виконання рішення суду у разі постановлення судового рішення про відмову у прийнятті звіту або в разі неподання такого звіту - накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково встановити ГУ ПФУ в Сумській області новий строк подання звіту відповідно до ч. 3 ст. 382-1 КАС України.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що фактично позивач отримує зменшений розмір пенсії, з чого слідує, що при виконанні постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2025 у справі №480/7580/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області допустило протиправні дії, які призвели до безпідставного зменшення розміру пенсійних виплат.
Замість повного та належного виконання судового рішення, посадові особи ГУ ПФУ в Сумській області здійснили протилежне – погіршили пенсійне забезпечення Позивача, що є неприпустимим.
Висновок суду про те, що неналежне, на думку позивача, виконання рішення суду не тягне за собою право на звернення до суду для встановлення судового контролю, оскільки стадія виконання рішення суду завершилась, що свідчить про відсутність підстав для звернення до суду в порядку статті 382 КАС України, не відповідає дійсним обставинам справи з огляду на все вищевикладене, адже постанова суду апеляційної інстанції не виконана взагалі, що суд не побачив внаслідок неповного з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами. 
На переконання апелянта суд першої інстанції, розглядаючи заяву про встановлення судового контролю, не здійснив перевірки належності виконання судового рішення та, як наслідок, не з`ясував чи вірно Відповідач провів перерахунок пенсії Позивача з урахуванням індексації, чи відновлені права Позивача, за захистом яких останній звертався в суд.
Відзив на апеляційну скаргу подано не було. Відповідно до частини 4 статті 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Представником ОСОБА_1 - адвокатом Хомичем І.О., було подано до суду заяву, в якій останній, окрім іншого, зазначив, що позивач та він, як його представник - адвокат Хомич І.О., не можуть прибути до Другого апеляційного адміністративного суду у судове засідання, призначене на 18.05.2026 о 12.00 год.; він, як представник, не має можливості брати участь у даному судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Просив надати адвокату Голиці Т.І. можливість брати участь у даному судовому засіданні та всіх подальших призначених судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Також просив розглянути заяву адвоката Голиці Т.І., яка діє в складі Адвокатського бюро "Івана Хомича, щодо участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції поданою 06 травня 2026 року до суду засобами поштового зв`язку.
Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2026 заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Голиці Т.І. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції по справі № 480/7580/24 - задоволено. Допущено представника ОСОБА_1 - адвоката Голицю Т.І. до участі у судовому засіданні на 18.05.2026 о 12:00 год. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
18.05.2026 до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - Голиці Т.І., в якій остання зазначила, що не має можливості з`явитися в судове засідання, призначене на 18.05.2026 о 12:00 год., у зв`язку з поважною причиною, оскільки буде перебувати на комісії в Ірпінській дільниці Києво-Святошинського УЕГТ Київської філії ТОВ "Газорозподільні мережі України" з приводу розгляду складеного акту про несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ. Просила визначити причину неявки поважною та відкласти судове засідання по даній справі. 
Колегія суддів зазначає, що судом було забезпечено можливість реалізації представником ОСОБА_1 - Голицею Т.І. права на участь у судовому засіданні дистанційно. Наведені у заяві адвоката Голиці Т.І. причини щодо неможливості участі у судовому засіданні у зв`язку з перебуванням на комісії в Ірпінській дільниці Києво-Святошинського УЕГГ Київської філії, самі по собі не свідчать про об`єктивну неможливість участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. 
Так, з наданої до суду адвокатом Голицею Т.І., копії листа Начальника дільниці Ірпінської дільниці Києво-Святошинського УЕГГ вбачається, що до дільниці було запрошено з`явитися іншу особу - ОСОБА_2 , а не безпосередньо адвоката Голицю Т.І. 
Крім того, суд враховує, що судове засідання у даній справі було призначено на 12:00 год., тоді як участь у засіданні комісії, на яку посилається представник, визначена на 13:00 год., тобто після часу призначеного судового засідання.
Зважаючи на викладене, а також на те, що явка представників сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, доказів неможливості прибути в судове засідання не надав, як не надав і доказів неможливості направити в судове засідання іншого представника, враховуючи можливість розгляду справи за наявними у ній матеріалами без надання додаткових пояснень представником заявника, з метою дотримання строку розгляду справи, встановленого статтею 309 КАС України, колегія суддів вважає, що клопотання задоволенню не підлягає. 
Відповідно до частини 2 статті 313 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін.
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України, колегія суддів, враховуючи неявку у судове засідання всіх учасників справи, вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до частин 1-2 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно з частинами 2, 4 статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.
Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.
Так, Конституційний Суд України, розглядаючи справу №1-7/2013, у рішенні від 26.06.2013 звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).
Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.
Отже, обов`язковість судового рішення, яке набрало законної сили, гарантується Конституцією України та процесуальним законодавством, а невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно із статтею 381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
У рішенні від 30.06.2009 №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).
Враховуючи викладене колегія суддів зазначає, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, про що просить заявник, є правом суду, а не обов`язком, яке не виключає існування принципу обов`язковості судового рішення, згідно із яким судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (стаття 129-1 Конституції України, частина 2 статті 14 КАС України).
Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.
У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимим доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишається невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.
Тобто, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.
З огляду на викладене, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи.
Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон №1404-VIII).
Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
За таких обставин, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.
Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд повинен з`ясувати, чи виконано судове рішення, причини, які призвели до невиконання такого рішення та чи є вони об`єктивними, а також оцінити ризики, які можуть існувати для позивача у випадку невиконання рішення суду.
Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.
Аналогічний висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові 14.05.2020 у справі №800/320/17.
Подаючи повторну заяву про встановлення судового контролю, позивач фактично не погоджується з поданим відповідачем звітом про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2025 у справі №480/7580/24, зазначаючи, що звіт ГУ ПФУ в Сумській області від 31.07.2025 № 1800-0802-7/30493 не свідчить про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2025 у справі №480/7580/24, оскільки відновлення порушеного права позивача не відбулося.
Разом із тим, судом встановлено, що ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 02.10.2025 прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2025 у справі №480/7580/24.
Відповідно до п.30 ч.1 ст. 294 КАС України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо прийняття або відмови у прийнятті звіту суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення.
В ухвалі Сумського окружного адміністративного суду від 02.10.2025 судом першої інстанції було роз`яснено, що апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в порядку.
Водночас, колегія суддів зауважує, що ухвала Сумського окружного адміністративного суду від 02.10.2025 позивачем не оскаржувалась. 
До того ж, після надходження звіту відповідача, 29.08.2025 через систему "Електронний суд" суд першої інстанції запропонував представнику позивача надати суду пояснення, в якому висловити свою позицію щодо поданого відповідачем звіту, однак у встановлений судом строк пояснень від представника позивача не надійшло.
Із черговою заявою про встановлення судового контролю позивач звернувся 23.02.2026, тобто після того, як ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 02.10.2025 прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2025 у справі №480/7580/24, у якій суд прийшов до висновку, що поданий відповідачем звіт від 01.08.2025 свідчить про фактичне виконання відповідачем постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2025 по справі №480/7580/24, а тому він підлягає прийняттю.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що КАС України не визначає можливості встановлення судового контролю шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення після того, як судом вже прийнято відповідний звіт від суб`єкта владних повноважень.
Тому повторне звернення із заявою про встановлення судового контролю після прийняття від ГУ ПФУ в Сумській області звіту про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2025 по справі №480/7580/24 є безпідставним, що відповідає висновку Верховного Суду, викладеному в ухвалі від 25 листопада 2021 у справі №855/111/20.
Разом з цим колегія суддів звертає увагу, що у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача, позивач може скористатися механізмом, передбаченим приписами статті 383 КАС України.
Так, відповідно до частин першої та шостої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в ухвалі від 28 жовтня 2024 року у справі №580/2522/24.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності підстав для залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 02.03.2026 у справі № 480/7580/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		М.О. Семененко	
Судді	   	І.С. Чалий   З.Г. Подобайло   	
Повний текст постанови складено 18.05.2026 року