ЛЕТИЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

КОПІЯ

ВСТУПНА ЧАСТИНА 

Єдиний унікальний номер судової справи №678/1904/25
Номер провадження №2-678-120/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2026 року        селище Летичів 

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі: 
головуючого - судді      Ходоровського І.Б., 
за участю секретаря судового засідання   Козка Л.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в селищі Летичів справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів і додаткових витрат, 
учасники справи: 
представник позивача ОСОБА_1 - адвокат   Байцар І.Б., 

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА 

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 

1. 04 грудня 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Байцаром І.Б., за змістом якої 22 квітня 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровано шлюб, однак спільне життя у сторін не склалося, вони проживають окремо з вересня 2025 року, спільного господарства не ведуть, спільний сімейний бюджет у них відсутній, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, шлюб має формальний характер, тому перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача у зв`язку з чим позивач просить шлюб розірвати і не вживати заходи для примирення. 
Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які зареєстровані за місцем проживання відповідача (батька) ОСОБА_2 - по АДРЕСА_1 , однак фактично проживають без реєстрації разом з позивачем ОСОБА_1 - по АДРЕСА_2 . 
Діти відвідують заклади освіти і їх медичне обслуговування здійснюється за фактичним їх місцем проживання, тобто діти фактично проживають з позивачем (матір`ю) та знаходяться на її самостійному вихованні і утриманні, відповідач не приймає участі у матеріальному забезпеченні та утриманні дітей, тому позивач просить суд з нього стягувати на свою користь на утриманння дітей аліменти у розмірі однієї третини від усіх видів його доходів щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Позивач понесла також додаткові витрати на утримання дітей, пов`язані із лікуванням та розвитком дітей, в розмірі 7562,33 грн., тому половину цих витрат просить стягнути з відповідача. 
У зв`язку із тим, що позивач здійснює догляд за молодшою дитиною, вона позбавлена можливості працювати і отримувати дохід, необхідний для задоволення власних побутових потреб, перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому має право на утримання від відповідача й тому просить з нього стягнути аліменти у розмірі однієї п`ятої частини від усіх видів його доходів щомісячно - до 18 серпня 2026 року.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ 

2. 04 грудня 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява. 
3. 08 грудня 2025 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження. 

ІІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

4. 14 квітня 2026 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Байцар І.Б. позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. 
5. Відповідач до суду не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений неодноразово належним чином згідно вимог ст.ст. 128, 130, 131 ЦПК України, причин неприбуття не повідомив, не заявив про розгляд справи у його відсутність, не подав ні відзив на позовну заяву, ні докази на підтвердження чи спростування позиції позивача, яка викладена у позовній заяві. 

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА 

ІV. МОТИВИ СУДУ

а) щодо розірвання шлюбу

6. В ч. 1 ст. 51 Конституції України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. 
7. Згідно з ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. 
Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. 
У ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини (ч. 3). Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч. 4). 
Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. 
В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.
За приписами ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. 
Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства (ч. 1). Якщо один із подружжя вчинив домашнє насильство, незалежно від стану розгляду порушеного кримінального провадження, цивільної справи або справи про адміністративне правопорушення щодо домашнього насильства, заходи щодо примирення подружжя не вживаються (ч. 2). 
Як зазначено у ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя (ч. 1). Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2). 
У ч. 1 ст. 113 СК України зазначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. 
Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
8. У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
9. Так, 22 квітня 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зареєстрували шлюб, після державної реєстрації шлюбу прізвища: чоловіка - ОСОБА_2 , дружини - ОСОБА_2 .
10. Із позовної заяви, позиції представника позивача в судовому засіданні вбачається, що позивач і відповідач припинили шлюбні відносини, проживають з вересня 2025 року окремо, спільне господарство не ведуть, не мають спільного бюджету, примирення між ними неможливе, це свідчить про те, що сім`я сторін розпалась, шлюб має формальний характер. 
Враховуючи зазначене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб сторін необхідно розірвати, позивач має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися набутим в шлюбі прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. 

б) щодо стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей 

11. Згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. 
12. У Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року, зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3). Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (ч. 1 ст. 18). Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (ч. 1 і ч. 2 ст. 27).
13. У Законі України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України (ст. 8). Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. (ст. 11). Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я та безпеку, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (ч. 1 ст. 12). 
14. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою (ч. 1). Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу (ч. 2). 
Одним із основних прав дитини є право на утримання.
За змістом ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я та безпечні умови життя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Як зазначено у ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1). За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч. 2). За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (абз. 1 ч. 3).
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2). 
За приписами ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1). Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття (ч. 2). Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (ч. 5). 
В силу ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. 
15. У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (абз. 1). Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (абз. 3). 
16. У ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років - 2563 гривні, для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. 
У ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» установлено з 1 січня 2026 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років - 2817 гривень; дітей віком від 6 до 18 років - 3512 гривень. 
Зміст ч. 2 ст. 182 СК України, ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» свідчить про те, що з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року: 
мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину віком до 6 років не може бути меншим, ніж 1408,50 грн. (2817,00 * 50%), а у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів - мінімальний рекомендований розмір аліментів становить 2817,00 грн.;
мінімальний гарантований розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років не може бути меншим, ніж 1756,00 грн. (3512,00 * 50%), а у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів - мінімальний рекомендований розмір аліментів становить 3512,00 грн.
17. За приписами ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (ч. 1). Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків (абз. 2 ч. 2).
18. Так, ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Хотин Хотинського району Чернівецької області народилася ОСОБА_4 , її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . 
ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Хотин Дністровського району Чернівецької області народилася ОСОБА_5 , її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . 
19. 11 липня 2025 року Недобоївською територіальною громадою сформовано два витяги з реєстру територіальної громади згідно з якими ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мають зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . 
20. 04 вересня 2025 року Меджибізькою територіальною громадою сформовано витяг з реєстру територіальної громади згідно з яким ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , має зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 . 
21. 04 вересня 2025 року сформовано три декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно яких надавачем первинної медичної допомоги є Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги Меджибізької селищної ради». 
22. 05 вересня 2025 року Меджибізькою селищною радою Хмельницького району Хмельницької області видані дві довідки за змістом яких ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає в будинку своєї матері ОСОБА_8 - по АДРЕСА_2 , разом з нею проживають без реєстрації її діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які знаходяться на її утриманні. 
23. 12 вересня 2025 року Комунальною установою «Меджибізька дитяча школа мистецтв (школа естетичного виховання)» Хмельницького району Хмельницької області видана довідка про те, що ОСОБА_4 дійсно навчається у 1 класі з 01 вересня 2025 року, відвідує відділи хореографії та образотворчого мистецтва.
24. 24 вересня 2025 року Меджибізьким ліцеєм Меджибізької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області видана довідка про те, що ОСОБА_4 навчається у 4 класі. 
25. 29 вересня 2025 року Меджибізьким закладом дошкільної освіти (ясла-садок) «Сонечко» Меджибізької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області видана довідка про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відвідує заклад з 01 вересня 2025 року. 
26. Долинянський заклад дошкільної освіти Недобоївської сільської ради Дністровського району Чернівецької області видав довідку про те, що ОСОБА_5 відвідує заклад -молодшу групу, останнє відвідування у серпні (конкретна дата і рік не вказані). 
27. Аналіз досліджених доказів дає суду підстави для висновку, що в шлюбі у позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 народилося двоє дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які є малолітніми і хоча зареєстровані за місцем проживання відповідача (батька), однак фактично проживають за місцем реєстрації позивача (матері), відвідують навчальні заклади саме за фактичним місцем свого проживання. 
Позивач у позовній заяві стверджує, що спільні діти знаходиться лише на її утриманні та вихованні, а відповідач не приймає участі у матеріальному забезпеченні та утриманні дітей. 
Такі аргументи позивача відповідачем жодним чином не спростовані, адже будь-які докази протилежного на адресу суду не надходили. 
Відповідач є особою працездатного віку, матеріали справи не містять доказів того, що він не може сплачувати аліменти в силу певних обставин (стан здоров`я, догляд за непрацездатним членом сім`ї, наявність на утриманні інших дітей, тощо), тому суд приходить до висновку, що він буде спроможний сплачувати аліменти у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
Аліменти у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначені у ч. 5 ст. 183 СК України, п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України - для видачі судового наказу про стягнення аліментів. 
Проте, вказаний розмір аліментів є також орієнтиром для суду при розгляді справ даної категорії у позовному провадженні. 
Таким чином, розмір аліментів, які просить стягнути з відповідача на свою користь позивач на утримання двох малолітніх дітей, відповідає визначеному законодавцем. 
Враховуючи зазначене, такі позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. 

в) щодо стягнення додаткових витрат на утримання малолітніх дітей 

28. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (ч. 1). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (ч. 2). 
29. У п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року роз`яснено, що до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. 
30. Тлумачення відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. 
Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею (ст. 185 СК України). 
До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. 
Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). 
Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.
Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. 
Також, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати особливі обставини, якими обумовлені ці додаткові витрати і які є індивідуальними у кожній конкретній справі, а також стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав (постанова Верховного Суду від 20 березня 2024 року у справі № 760/6988/22). 
31. Так, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходила стаціонарне лікування у Комунальному підприємстві «Хмельницька міська дитяча лікарня» у період з 23 по 29 вересня 2025 року, а з 29 вересня 2025 року по 03 жовтня 2025 року, 03 листопада 2025 року перебувала на стаціонарному / амбулаторному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Центр первинної медико-санітарної допомоги Меджибізької селищної ради», 27 жовтня 2025 року проходила лікування в стоматологічному кабінеті «Rident». 
У зв`язку з її лікуванням позивач придбала медичні препарати на суму 825,10 грн., 1058,79 грн. і 241,40 грн., 969,20 грн., здійснила витрати на стоматологічні послуги в сумі 1200,00 грн. 
Старша дочка сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою розвитку своїх здібностей відвідує відділи хореографії у дитячій школі мистецтв і для занять в гуртку з образотворчого мистецтва позивач придбала інвентар на суму 481,92 грн. 
32. Молодша дочка сторін ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 30 жовтня 2025 року по 03 листопада 2025 року проходила лікування у сімейного лікаря у Комунальному некомерційному підприємстві «Центр первинної медико-санітарної допомоги Меджибізької селищної ради» й позивач сплатила за надані медичні послуги 1120,00 грн. 
На придбання підгузників для ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач сплатила 1665,92 грн. 
33. Тобто, позивач понесла додаткові витрати на дітей на загальну суму 7562,33 грн. 
34. За цих обставин обґрунтованими є доводами позивача про необхідність стягнення половини понесених нею додаткових витрат з відповідача, а саме - 3781,17 грн. 

г) щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку

35. Законодавець у ст. 75 СК України визначив, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного (ч. 1). Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу (ч. 2). 
В силу ч. 1 ст. 76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. 
Згідно ст. 77 СК України за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі (ч. 2). Аліменти сплачуються щомісячно. За взаємною згодою аліменти можуть бути сплачені наперед (ч. 3).
Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
В силу ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 1). Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення (ч. 2). Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ч. 3).
Як зазначено у ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років (ч. 2). Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч. 4). Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу (ч. 6). 
Аналіз наведених положень свідчить про те, що для призначення судом утримання матері, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трьох років від батька дитини, суд має дослідити, чи проживає з позивачем дитина, матеріальне становище матері, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу матері.
36. 30 червня 2025 року наказом Долинянського закладу дошкільної освіти Недобоївської сільської ради Дністровського району Чернівецької області №30 к/тр ОСОБА_1 , вихователю, надано відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 01 червня 2025 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Трудова діяльність позивача також відображена у її трудовій книжці. 
37. Отже, позивач ОСОБА_1 наразі перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і така відпустка триватиме по 18 серпня 2026 року. 
Тобто, позивач здійснює догляд за молодшою дитиною, позбавлена можливості працювати і отримувати дохід, необхідний для задоволення власних побутових потреб, тому, на переконання суду, відповідач спроможний буде сплачувати аліменти на утримання позивача, як дружини (шлюб хоча розривається даним рішенням суду, однак таке судове рішення набере законної сили у визначений законом строк), у розмірі однієї п`ятої частини - до 18 серпня 2026 року. 
При цьому, відповідач не надав доказів неможливості сплачувати такі аліменти. 

V. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 

38. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач належними і допустимими доказами довела правомірність своїх вимог, тому позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі. 
39. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. 10 п. 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

VІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ

40. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
У зв`язку з тим, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача.
41. У відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору щодо позовних вимог про стягнення аліментів, тому враховуючи вимоги ч. 1, ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір за інші три позовні вимоги підлягає стягненню з відповідача на користь держави. 

VІІ. ЩОДО НЕГАЙНОГО ВИКОНАННЯ РІШЕННЯ СУДУ 

42. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. 
На підставі ч. 1 ст. 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду у даній справі у межах суми платежу за один місяць. 

Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 5, 10-13, 42-43, 48-49, 76-83, 89, 128, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 280-284, 351-352, 354-355 ЦПК України,

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА 

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити. 
Розірвати шлюб між ОСОБА_2 і ОСОБА_9 , який зареєстрований виконавчим комітетом Долинянської сільської ради Хотинського району Чернівецької області, актовий запис №03 від 22 квітня 2014 року (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 видане 22 квітня 2014 року). 
ОСОБА_1 має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися набутим в шлюбі прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. 
Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову - з 04 грудня 2025 року і до досягнення дітьми повноліття. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 3781,17 грн. 
Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання як матері, яка здійснює догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку, у розмірі однієї п`ятої заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи від дня пред`явлення позову - з 04 грудня 2025 року і до досягнення дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн. 
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 3633,60 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте Летичівським районним судом Хмельницької області за письмовою заявою відповідача. 
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. 
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне заочне рішення складено 20 квітня 2026 року. 

УЧАСНИКИ СПРАВИ: 

ПОЗИВАЧ: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка смт Березнегувате Березнегуватського району Миколаївської області, зареєстрована і проживає по АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , тел. НОМЕР_3 , електронна пошта і електронний кабінет - відсутні. 

ПРЕДСТАВНИК: адвокат Байцар Ігор Богданович, місцезнаходження: вул. Шевченка, 30, офіс №1, м. Чернівці, поштовий індекс 58001, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , тел. НОМЕР_5 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_6 , наявний електронний кабінет. 

ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженець с. Долиняни Хотинського району Чернівецької області, проживає по АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, тел. НОМЕР_6 , електронна пошта і електронний кабінет - невідомі. 

Суддя     підпис    Ходоровський І.Б. 

Суддя          Ходоровський І.Б.