Справа № 157/969/26
Провадження №3/157/419/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2026 року 	місто Камінь-Каширський	

Суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області Антонюк О.В., з участю секретаря судового засідання Солошик Д.В., поліцейського ОСОБА_1 , адвоката Іванісіка О.О., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції справи про адміністративні правопорушення, що надійшли від Управління патрульної поліції у місті Києві щодо 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , особа з інвалідністю 1 групи, пенсіонер,
за ст. ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КпАП України), 
встановив:
ОСОБА_3 17 квітня 2026 року о 06 год 40 хв у м. Києві на площі Вокзальна, 1, керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , при маневрі не дотримався бокового інтервалу до припаркованого автомобіля марки «Volkswagen», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого здійснив наїзд на цей автомобіль та в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Volkswagen», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , був пошкоджений, чим порушив вимоги пункту 10.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КпАП України.
Крім того, ОСОБА_3 17 квітня 2026 року о 06 год 40 хв у м. Києві на площі Вокзальна, 1, керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди з автомобілем марки «Volkswagen», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги п. 2.10 «а» Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КпАП України.
Адвокат ОСОБА_3 – Іванісік О.О. подав до суду письмове клопотання, у якому просить провадження у справах про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_3 закрити у зв`язку з відсутністю в діях події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, 122-4 КпАП України. В обґрунтування клопотання зазначає, що в наявному у матеріалах справи бланку пояснення відсутні дані про особу, яка таке пояснення відбирала, та місце, де така дія проводилась, відповідно документ, у якому не вказано посаду, ПІБ, та відсутній підпис особи, яка відбирала пояснення, не має статусу офіційного процесуального документа. Його можна розцінювати як сумнівні папери, отримані з порушенням закону. У матеріалах відсутні документальні відомості про потерпілу особу, а також на транспортний засіб, який зазнав механічних пошкоджень, відповідно відсутність цих даних у матеріалах про ДТП (ст. 124 КпАП України) прямо впливає на можливість притягнення особи до відповідальності та визначення розміру шкоди, оскільки створює правову невизначеність щодо належності майна, статусу учасника та доведеності складу правопорушення. Конкретні наслідки та процесуальні ризики відсутності таких відомостей у матеріалах тягнуть за собою порушення права на захист, оскільки неможливо повноцінно встановити коло учасників справи, адже власник є потерпілою особою, яка має право на ознайомлення з матеріалами, подання доказів чи відшкодування збитків. При ознайомленні зі схемою ДТП, яка в даному конкретному випадку слугує головним доказом встановлено, що на ній, окрім схематичного зображення розташування автомобіля, який нібито зазнав механічних пошкоджень, відсутня наявність будь-якої слідової інформації як то осипу скла, фрагментів пошкоджених частин авто, залишки лакофарбового покриття тощо, відповідно це ставить під сумнів сам факт того, що ДТП сталася саме в цьому місці та за описаних в протоколі поліцейським обставин. Хоча графічне зображення та фіксація на схемі місця ДТП, розміщення частин та об`єктів (уламки кузова, частинки фарби, уламки скла, осипання ґрунту, сліди рідини), що відокремилися від транспортного засобу, відносно елементів проїжджої частини, транспортних засобів; площа розсіювання уламків скла, осипання ґрунту; прямо передбачено п. 5 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 від 07.11.2015. При ознайомленні з відеозаписами із камер зовнішнього спостереження, які неналежної якості і мають проблеми із відтворенням, а також фотознімками, на них відсутні та нечитабельні номерні знаки автомобілів, немає чіткої прив`язки до конкретних транспортних засобів, відсутні докази того, що саме ці машини брали участь у ДТП. Так само на фото, де зображено пошкодження на легковому автомобілі не видно державного реєстраційного номеру транспортного засобу та марки авто, що ставить під сумнів чи це саме той автомобіль який фігурує у матеріалах адміністративної справи. Походження, час, місце фіксації та процедура долучення до справи даних фото та відео не підтверджені будь-якими документами, оскільки а ні в протоколах, а ні в схемі ДТП, а ні будь-яким рапортом поліцейського чи актом огляду транспортного засобу - вони не долучались, так само і в наявному в матеріалах поясненні ОСОБА_2 - такі останнім під час опитування не надавались. Згідно з п. 8 розділу IX вищевказаної Інструкції №1395 від 07.11.2015 (абзац третій пункту 8 в редакції Наказу Міністерства внутрішніх справ № 1073 від 11.10.2016), при встановленні транспортного засобу, який зник з місця пригоди, проводяться його огляд на предмет наявності характерних пошкоджень, інших обставин ДТП та фотофіксація, однак транспортний засіб марки «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_1 , після встановлення його місця перебування, поліцейським оглянутий не був, про що свідчить відсутність у матеріалах будь-якого акта огляду технічного засобу на предмет встановлення видимих механічних ушкоджень. Поліцейський не має права бездоказово долучати до адміністративної справи неоформлені відеофайли та фотознімки, тим паче, якщо вони зроблені власником автомобіля, сховавши їх без фіксації у процесуальних документах. З огляду на це вважає, що у разі, якщо в матеріалах справи (протоколі, рапорті, додатках) немає відомостей про те, ким, коли і на який пристрій були зроблені ці фото/відео та як вони потрапили до матеріалів справи, це викликає сумнів у їх достовірності і як наслідок фото та відео не відповідають вимогам ст. 251, 252 КпАП України, оскільки відсутні дані про їх походження, спосіб отримання, а також не дотримано процедури їх долучення до протоколу. Усунення зазначених у клопотанні недоліків, допущених поліцейськими при документуванні правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КпАП України неможливе в ході судового розгляду, оскільки потребує проведення додаткових дій та збору нових доказів уповноваженими особами, що складали матеріали. Якщо орган, який склав протокол, не довів вину належними та допустимими доказами під час складання матеріалів, суд не може ці докази «достворити». У такому разі суд зобов`язаний закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України (через відсутність події і складу адміністративного правопорушення).
Крім цього, адвокат ОСОБА_3 – Іванісік О.О. подав до суду письмове клопотання, у якому просить визнати такими, що є неналежним та недопустимим доказом рапорт працівника управління патрульної поліції Мінєєва Андрія Володимировича та відеофайл, які супровідним листом ДПП НПУ №25179-2026 від 17.06.2026 за підписом ОСОБА_4 скеровувались на адресу судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області про приєднання їх як доказів по справі № 157/969/26. В обґрунтування клопотання зазначає, що зі змісту супровідного листа управлінням патрульної поліції у місті Києві вбачається, що на адресу судді Камінь-Каширського районного суду, для приєднання до справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 , направлено рапорт працівника управління патрульної поліції Мінєєва Андрія Володимировича та відеофайл з камери комплексної системи спостереження міста Києва обставин події 17.04.2026 у м. Києві на площі Вокзальній, 1 із транспортними засобами марки «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_3 , та марки «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_1 . Ознайомившись із матеріалами, які управління патрульної поліції просить суд приєднати до справи № 157/969/26 як докази вважає, що вони є неналежними та недопустимими. Згідно з додатком 1 до п. 3.17 (Зразки оформлення документів) «Інструкції з оформлення документів у системі МВС України» (Наказ МВС № 650 від 27.07.2012) рапортом є письмове звернення працівника до вищої посадової особи з викладом питань службового чи особистого характеру і висловленням у зв`язку з цим відповідного прохання. Рапорт має такі реквізити: адресат; назва виду документа (Рапорт); текст документа; відмітка про наявність додатків, (якщо вони є); підпис, дата документа. Однак в порушення даного наказу у рапорті інспектора відділу розшуку та опрацювання матеріалів дорожньо-транспортних пригод управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції капітана поліції Андрія Мінєєва ніякого прохання до вищої посадової особи не відображено, а лише викладено його, тобі ж поліцейського, пояснення щодо законності, на його думку, складання ним адміністративних протоколів стосовно ОСОБА_3 за ст.ст. 124, 122-4 КпАП України, більше того у рапорті, в порушення вищевказаної інструкції, не вказано дату його написання, відсутня резолюція посадової особи на ім`я якої такий рапорт подавався, а також в рапорті вставлені якісь фотознімки, походження яких, дата та час їх створення, відсутність будь-яких пояснюючих написів про те, що на даних фото зображено - незрозуміло. Згідно з рапортом Андрія Мінєєва, ОСОБА_3 двічі з`являвся до управління патрульної поліції, як наслідок 27.04.2026 на нього було складено два адміністративних протоколи, про що ОСОБА_3 вказує у своєму поясненні, а тому дана обставина, яка не стосується предмета доказування і у справі не оспорюється та доказуванню не підлягає, є неналежним доказом. Відсутність дати складання порушує базові вимоги до оформлення службових документів. Без дати такий рапорт фактично втрачає статус належного документа - фіксації. Відсутність дати складання та візи керівника перетворюють цей документ на дефектний, що ставить під сумнів об`єктивність і неупередженість поліцейського (особи, яка прямо зацікавлена у результатах розгляду справи). Фото всередині тексту без пояснень, фотознімки або скріншоти не повинні бути частиною самого тексту. Вони мають йти як окремі додатки. Кожне фото має супроводжуватися підписом: що саме на ньому зафіксовано, дата, час та місце зйомки. В супровідному листі окрім рапорту вказано також, що управління патрульної поліції направляє суду як доказ у справі про адміністративне правопорушення відеофайл з камери комплексної системи спостереження міста Києва обставин події 17.04.2026 у м. Києві на площі Вокзальній, 1 із транспортними засобами марки «Volkswagen», номерний знак НОМЕР_3 та марки «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_1 , однак будь-які відомості про те в який спосіб даний відеофайл був долучений до матеріалів справи, відсутні. Більше того при огляді відеофайлу чітко видно, що дане відео це контекстомія, тобто воно є маніпуляційним, навмисно вилученим із контексту повного відеофайлу, що спотворює його справжній первинний зміст для створення потрібних емоцій чи дезінформації. Більше того, при демонстрації даного відеофайлу, його якість, тремер зображення під час відтворення вказують, що запис найвірогідніше здійснювався за допомогою камери стільникового телефону з комп`ютерного монітору, а розширені дані фалу про дату та час його створення вказують, що він був змінений 16 червня 2026 року о 9:52:47. Інших будь-яких відомостей про дату, час проведення зйомки, ким, на який прилад проводилась зйомка та у який спосіб і на який носій зберігалось відео управлінням патрульної поліції не надано. Додані фото- та відеоматеріали без зазначення дати створення, походження, пояснювальних написів та ідентифікації пристрою не відповідають вимогам ст. 252 КпАП України щодо достовірності та допустимості. Докази, отримані з порушенням закону, не мають юридичної сили, а тому є недопустимим доказом. Верховний Суд. у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду під час розгляду справ № 524/4668/17 зробив висновки, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами. Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що суди попередніх інстанцій обґрунтовано не взяли до уваги рапорт поліцейського, зважаючи на те, що він є зацікавленою особою при розгляді цієї справи, а тому вказане ставить під сумнів дотримання вимог щодо об`єктивності з`ясування обставин. Рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень. Верховний Суд відхилив доводи скаржника і у справі № 524/5741/16-а про правомірність оскаржуваної постанови, у зв`язку з тим, що хоча вчинення адміністративного правопорушення позивачем не заперечується, однак сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.
Потерпілий ОСОБА_2 подав до суду письмові заперечення на клопотання про закриття провадження, у яких просить відмовити у задоволенні клопотання адвоката про закриття провадження на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України, посилаючись на те, що це клопотання є безпідставним, незаконним та спрямованим виключно на уникнення суворої відповідальності за вчинене ДТП. Подія правопорушення та вина водія підтверджуються такими обставинами. Дана подія відбулася 17 квітня 2026 року орієнтовно о 6:45 ранку за адресою: м. Київ, площа Вокзальна, 1, в короткий період часу, коли він мав необхідність залишити своє авто. Повернувшись до авто він зустрів пересічних громадян, які очікували на узбіччі та бачили подію. Саме вони першочергово надали йому інформацію про обставини, ознаки і характеристики автомобіля, а також фото автомобіля, який спричинив ДТП, свідомо та безвідповідально залишив місце події. Причетність мікроавтобуса марки «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_1 у правопорушенні підтверджує сукупність доказів. Ознаки та характеристики для ідентифікації мікроавтобуса зі слів та записки очевидців на місці події були такі: «бус білого кольору»; марка «Mercedes»; написи на авто «Sprinter», «Поїхали з нами», «компанія поїхали разом»; записка очевидця зі змістом «н.з 4406». Разом з цим, один із очевидців встиг здійснити фотофіксацію цього мікроавтобуса (фото 1-2) та надіслав йому фото засобами меседжера «Viber», де видно номерний знак « НОМЕР_1 » та брендування авто з рекламним написом «VIP» і логотипом «корона», ознаки та характеристики авто збігались зі словами інших очевидців. Таким чином, враховуючи вищезазначене, отримавши його пояснення 17.04.2026 на місці події, працівником поліції з дотриманням процесуальних норм було ідентифіковано автомобіль та ймовірно були розпочаті розшукові заходи. На відеозаписі із камери зовнішнього спостереження на місці події (який додано до матеріалів справи), чітко зафіксовано факт ДТП (момент зіткнення), траєкторію руху, а також можна встановити марку, модель та колір автомобіля правопорушника саме з брендованим рекламним написом на авто «VIP» і логотипом «корона». У матеріалах справи наявні документи, зокрема: схема місця ДТП та бланк пояснень потерпілого, оформлення та складання пояснень відбувалось за присутності працівника поліції 17.04.2026, безпосередньо на місці події (за адресою м. Київ, площа Вокзальна, 1) та з дотриманням всіх процесуальних норм, про що він засвідчив своїм підписом. Нажаль, про причини відсутності на бланку пояснень даних про працівника поліції, який відбирав пояснення, йому не відомі. На місці ДТП були наявні сліди осипу скла (пластику) його авто, що можна помітити на фото. Разом з цим, наявність відповідних пошкоджень лакофарбового покриття на зовнішніх елементах кузова автомобілів марки «Volkswagen» (ліва сторона) та марки «Mercedes-Benz» (права сторона), що відповідає відеозапису із камери зовнішнього спостереження на місці ДТП, що підтверджується фото авто з місця події з фрагментами пошкоджень, державним реєстраційним номером транспортного засобу, марки авто, слідів осипу скла (пластику), локація місце розташування авто. Твердження про відсутність події чи складу порушення є відвертою неправдою та суперечить, зокрема, зібраним поліцією доказам.
Поліцейського ОСОБА_1 у судовому засіданні викладені ним обставини у протоколах про адміністративні правопорушення, а також у його рапорті підтримав та пояснив, що він на місці події не був, а здійснював збір доказів і оформлення матеріалів справи про адміністративні правопорушення. Водій ОСОБА_3 з`явився до нього не у п`ятницю (як він зазначив у рапорті), а у четвер, в останнього було декілька версій події, спочатку він зазначав, що автомобілем керував його син, але він не хоче, щоб про це знали, а потім вже зазначав, що він. Приїхавши перший раз до нього, ОСОБА_3 просив, щоб поліцейський оглянув його автомобіль, на що він йому пояснив, що огляд може бути проведений лише за участю водія, а оскільки водій його син, тому немає підстав для огляду. Однак на прохання ОСОБА_3 він все таки візуально подивився на автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , яким приїхав ОСОБА_3 , та виявив на цьому автомобілі пошкодження. Другий раз ОСОБА_3 приїхав до нього і сказав, що сам буде відповідати за ДТП. У подальшому, переглянувши відеокамери відеоспостереження міста, він побачив на відео особу, яка була схожа на ОСОБА_3 , який до нього приходив, і у такий спосіб ідентифікував водія, у тому числі за кепкою, та маючи відповідні докази, дійшов висновку про наявність підстав для складення протоколів про адміністратвине правопорушення. Автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 було оголошено в орієнтування інформаційної підсистеми «Гарпун», у м. Луцьку цей автомобіль був зупинений працівниками поліції, які зв`язалися з ним, повідомили про виявлення зазначеного автомобіля, а він у свою чергу сказав їм, щоб водій приїхав до нього в Управління патрульної поліції м. Київ, і так до нього ОСОБА_3 приїхав цим автомобілем у м. Київ.
ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, адвокат Іванісік О.О. надав суду письмові пояснення останнього, у яких ОСОБА_5 зазначає, що оскільки особисто, в силу погіршення стану його здоров`я не зможе бути присутнім 01 липня 2026 року під час розгляду справи, то надає це письмове пояснення, написане ним особисто, його дає добровільно і повністю підтримує. Зі змістом ст. 63 Конституції України та правами, передбаченими ст. 268 КпАП України, ознайомлений. Станом на сьогодні він ніде не працює, отримує пенсію по інвалідності, а оскільки коштів на лікування не вистачає, змушений шукати інші альтернативні джерела заробітку, як наслідок погодився на пропозицію свого знайомого ОСОБА_6 , жителя Рівненської області, та періодично допомагає йому у перевезенні пасажирів з м. Києва до м. Рівне чи м. Луцька його автомобілем Mercedes-Benz, н.з. НОМЕР_1 . Так, 23.04.2026 близько обідньої пори він керував вищевказаним автомобілем у м. Луцьку, коли був зупинений працівниками патрульної поліції Волинської області. Під час спілкування з поліцейськими він дізнався, що причиною зупинки був факт наявності автомобіля, яким він на той час керував у розшуку у зв`язку з причетністю його до дорожньо-транспортної пригоди та залишенням місця ДТП. Коли саме і де саме сталась ДТП поліцейські йому не повідомили, сказавши лише, що автомобіль буде затримано та запропонували йому висадити пасажирів, які на той момент перебували в авто. Послухавши його пояснення про те, що він не був учасником ніякого ДТП на даному автомобілі, поліцейські візуально, оглянувши автомобіль, яким він керував та не виявивши жодних пошкоджень, які б вказували на причетність даного авто до ДТП чи слідів ремонту, почали телефонувати до ініціатора оголошеного розшук, після чого сказали написати йому розписку про те, що він у найкоротший термін повинен з`явитись до управління патрульної поліції в м. Києві для вияснення всіх обставин справи, що й ним було зроблено. Цього ж дня він, висадивши пасажирів в м. Житомир, заправивши вищевказане авто за власні кошти, поїхав у м. Київ, де в управлінні патрульної поліції м. Київ зустрівся з поліцейським, який здійснював розгляд матеріалів по факту ДТП, про яке йому озвучили Волинські поліцейські. Під час спілкування з даним поліцейським, з його слів, йому стало відомо, що авто «Mercedes-Benz», н.з. НОМЕР_1 17.04.2026 близько 06 год ранку причетне до ДТП на вокзальній площі у м. Києві, а саме даним автомобілем було пошкоджено інший автомобіль, який саме, поліцейський у той час йому не сказав, після чого водій автомобіля «Мерседес» залишив місце ДТП, а тому вищевказаний автомобіль оголошено в розшук та буде затримано на штрафмайданчик. Жодних даних, як то анкетних даних потерпілого, інформації про пошкоджений автомобіль, про те, які саме пошкодження на ньому, а також будь-яких фото чи відеофайлів вказаної події поліцейським йому надано не було, хоча він у нього просив про це. Далі поліцейський запитав у нього чи він керує автомобілем марки «Mercedes-Benz», н.з. НОМЕР_1 , кому він належить і чи він керував даним авто 17.04.2026 близько 06 год. ранку в м. Києві. На запитання поліцейського він відповів, що він періодично керує вищевказаним авто, хоча власником його не є, додавши при цьому, що окрім нього даним авто керують і інші водії, які працюють з ОСОБА_7 , а також звернув увагу поліцейського на те, що аналогічних автомобілів «Mercedes-Benz» зі специфічними ознаками (білого кольору із зображенням левів на капоті та багажнику) є декілька. Після цього він пояснив, що так в дійсності вказаної дати він керував даним авто у м. Києві на Вокзальній площі, о котрій годині пригадати не може, однак ніякого ДТП не вчиняв, після чого особисто запропонував поліцейському оглянути дане авто, викликати потерпілого, оглянути його авто та вияснити всі необхідні обставини для прийняття рішення у матеріалах. На його прохання поліцейський разом з ним вийшов на вулицю, де стояв автомобіль «Mercedes-Benz», н.з. НОМЕР_1 , оглянув його та, не складаючи жодного протоколу огляду, зробивши на власний мобільний телефон декілька фото пояснив, що даний автомобіль і надалі залишається формально у розшуку, оскільки рішення у справі ще не прийнято, однак 27.04.2026 року на 17 год він має знову приїхати вищевказаним авто до управління патрульної поліції у м. Київ, куди ж буде викликаний потерпілий на своєму пошкодженому авто і де буде прийнято рішення у справі та додав, що в разі зупинки його поліцейськими у зв`язку із розшуком даного авто він мав попросити їх зв`язатись з ініціатором розшуку для вирішення питання подальшого руху. 27.04.2026 на 17 год він знову за власні кошти, заправивши автомобіль «Mercedes-Benz», н.з. НОМЕР_1 , приїхав до управління патрульної поліції в м. Київ де зустрівся з вищевказаним поліцейським, який йому повідомив, що потерпілого на вказану годину не буде, ніякого огляду авто не буде, автомобіль «Mercedes Benz», н.з. НОМЕР_1 , буде затримано на штрафмайданчик. Почувши «слова поліцейського він зателефонував до ОСОБА_6 та розповів, що поліцейським авто буде затримано на штрафмайданчик, а тому він не зможе вивезти людей з Києва 28.04.2026, саме вранці цього дня він мав знову забрати пасажирів від центрального залізничного вокзалу та перевезти їх в м. Рівне, на що ОСОБА_8 йому сказав, що цей автомобіль саме 28.04.2026 має перевозити пасажирів за кордон, а тому це його проблеми, як і хто його зніме з розшуку. В ході спілкування з поліцейським останній йому пояснив, що єдиною підставою зняття вказаного автомобіля з розшуку, є процедура складання адміністративних протоколів за ст. 124 та 122-4 КпАП України на особу, яка керувала даним авто в момент ДТП. На його твердження, про те що він не причетний до вказаного ДТП, хоча керував цим автомобілем 17.04.2026, на цьому автомобілі відсутні будь-які сліди, які є характерні для ДТП, він готовий для проведення співставлення та огляду автомобілів, сенсу залишати місце події йому не було, оскільки на автомобіль «Mercedes-Benz», н.з. НОМЕР_1 оформлений поліс обов`язкового страхування, поліцейський заявив, або він складає на нього два протоколи і авто буде знято з розшуку і він зможе ним керувати далі, або він затримує вищевказане авто на штрафмайданчик до моменту встановлення особи, яка вчинила вищевказану дорожньо-транспортну пригоду. Зрозумівши, що всі витрати, пов`язані зі зривом перевезення пасажирів з м. Київ за кордон, а також вартість за період зберігання авто на штрафмайданчику до моменту, встановлення особи, причетної до ДТП, ОСОБА_7 будуть покладені на нього та те, що поліцейським не приймаються до уваги жодні його твердження щодо не причетності до вищевказаної ДТП, він погодився на те, що поліцейським буде складено на нього два адміністративні протоколи за ст. 124 та 122-4 КпАП України, попросивши лише в останнього скерувати вказані матеріали адміністративних справ до Камінь-Каширського районного суду Волинської області, відмовившись давати будь-які письмові пояснення без участі захисника. Ознайомившись з матеріалами вищевказаних адміністративних справ, зокрема фото та відеофайлами, підтверджує, що особа, зображена на даних відео, це він і автомобіль «Mercedes-Benz» зі специфічними ознаками (білого кольору з зображенням левів на капоті та багажнику) є саме автомобілем «Mercedes-Benz», н.з. НОМЕР_1 . У пояснення до цього відео може пояснити, що посадивши пасажирів до салону авто, переконавшись, що автомобілям, які стояли позаду його автомобіля він заважати не буде, оскільки саме в цей період часу на вокзальній площі інтенсивний автомобільний, рух, він почав рух заднім ходом, проїхавши декілька метрів, а виїхавши із зони зупинки, зупинився, після чого вирахувавши радіус повороту ліворуч свого авто, яке являється великогабаритним (довжиною 7 м, вагою 3,5 т), він увімкнув першу передачу та почав рух у перед. Саме в цей момент перед ним знаходились два легкових автомобілі темного та світлого кольору, які як і він мали намір виїхати із зони зупинки. Під час початку руху вперед, в один із моментів повороту ліворуч, він зрозумів, що ймовірно зможе зіткнутись з автомобілем світлого кольору, який був перед ним, а тому різко загальмував та деякий час почав очікувати, оскільки вважав, що водій даного автомобіля теж виїде на проїзну частину і йому тоді безпечно буде продовжувати рух. В цей час, коли він стояв, то почув, як автомобілі, які були позаду нього, постійно сигналять. Зрозумівши, що він своїм авто перекрив рух та створив затор, він вивернув кермо ще більше ліворуч і виїхавши на проїзну частину, зупинився та вийшов з авто, щоб вияснити, чому йому сигналили водії автомобілів, що були по заду. Обійшовши своє авто, він підійшов на місце зупинки, де до цього здійснював посадку пасажирів і куди вже заїхав водій на аналогічному як і він автомобілі, який, як він зрозумів, йому сигналив. Підійшовши до цього автомобіля, а це був «Mercedes-Benz», білого кольору, він побачив, як до салону цього авто сідають пасажири, а поруч авто стояв молодий хлопчина, як він зрозумів це був водій. Він запитав у нього, чому той йому сигналив, нащо водій сказав, що коли він виїздив із зони зупинки, він зупинився на деякий час, що призвело до невеличкого затору, а оскільки він хотів зайняти місце зупинки, де раніше стояв він, тому і той йому сигналив. Вислухавши пояснення цього водія він повернувся до свого авто, сів за кермо та продовжив рух. Це все, що він може пояснити по даному факту, однак хоче звернути увагу суду на те, що коли він виїздив з зони зупинки, він своїм авто ніякого зіткнення з іншими автомобілями не вчиняв, оскільки будь-яких звуків удару чи потертості, характерних для ДТП, не чув, підійшовши на місце, де стояв його автомобіль, він будь-яких пошкоджених авто, що стояли поруч, не бачив, як і не бачив слідів, характерних для ДТП (сліди осипу грунту, скла, частин лакофарбового покриття чи будь-яких пластикових фрагментів), сенсу умисно залишати місце події з метою уникнення від відповідальності за вчинення ДТП йому не було, оскільки на той час на автомобіль «Mercedes-Benz», н.з. НОМЕР_1 , був оформлений поліс обов`язкового страхування і покривав страхові випадки, пов`язані з ДТП, про що він надає копію полісу страхування.
Адвокат Іванісік О.О. у судовому засіданні подані ним клопотання підтримав з наведених у них підстав та пояснив, що ОСОБА_3 не заперечує той факт, що був у тому місці, де згідно з матеріалами справи відбулася ДТП, також він приїжджав до поліцейського Управління патрульної поліції у м. Київ. Однак ОСОБА_3 не може себе оговорювати, останній не бачив ні уламків на місці події, ні потертостей на автомобілі, ні ДТП. 
Незважаючи на невизнання вини ОСОБА_3 у вчиненні вищезазначених адміністративних правопорушень, його винуватість підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.
З пояснень у судовому засіданні потерпілого ОСОБА_2 вбачається, що у зазначену у протоколі про адміністратвине правопорушення дату він виявив свій автомобіль, що був припаркований, пошкодженим. Його зустріли очевидці події, вони йому розповідали, що водій «буса» пошкодив його автомобіль, після того цей автомобіль ще зупинився і вийшов з автомобіля, і подивився на його (потерпілого) автомобіль. Ці обставини узгоджуються з наданими суду відеозаписами. Крім того, коли він прийшов до свого автомобіля, то була записка біля склоочисників, у ній був записаний номер 4406, та цю записку він поклав у багажник свого автомобіля, сфотографував, та надав її фото. Крім того, коли він повернувся до свого автомобіля, то на місці автомобіля, водій якого пошкодив його автомобіль, вже стояв інший автомобіль «бус», та водій цього автомобіля надіслав йому фото автомобіля, за участю якого мала місце ДТП. Пошкодження його автомобіля, які виникли внаслідок ДТП, зазначені у протоколі огляду місця події. та він не може детально описати як вони називають, оскільки не є фахівцем по деталях транспортних засобів. Однак знає, що був пошкоджений ліхтар, адже на місці події ще підняв уламок ліхтаря та поклав до багажник свого автомобіля, хоча й можливо цього не треба було робити. Крім того, локалізація пошкоджень на його автомобілі, та пошкоджень на автомобілі, за участю якого вчинено ДТП, теж співпадають. Сукупність усіх зазначених обставин чітко вказує на те, що саме водій автомобіля марки «Mercedes-Benz», н.з. НОМЕР_1 , вчинив ДТП і залишив місце події. Він не прагне того, щоб водія покарали, та до останнього надіявся, що водій повернеться на місце події, і вони зможуть вирішити ситуацію разом, однак цього не сталося. Страхова компанія відшкодує йому вартість ремонту його транспортного засобу, однак на цей час автомобіль він ще не ремонтує, оскільки має перестороги, що за відсутності іншого учасника ДТП, сплачені страховою компанією кошти доведеться, у разі відсутності винуватця ДТП, повертати йому.
Крім того, ОСОБА_2 повністю підтримав свої письмові пояснення, зазначені у запереченні на клопотання адвоката Іванісіка О.О. 
З доданої до протоколу про адміністративне правопорушення схеми місця дорожньо-транспортної пригоди вбачається, що дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів марки «Mercedes-Benz Sprinter 316 CDI», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та марки «Volkswagen», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , мала місце 17 квітня 2026 року у м. Києві на площі Вокзальна, 1, та внаслідок ДТП автомобіль потерпілого марки «Volkswagen», отримав механічні пошкодження, а саме пошкоджено лакофарбове покриття, деформовано задній бампер, пошкоджено лівий задній ліхтар та стоп сигнал.
З наданих суду відеозаписів вбачається, що автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter», білого кольору, виїжджаючи з місця паркування, скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб марки «Volkswagen», чорного кольору. Цей факт, як свідчать відеозаписи, підтверджується тим, автомобіль «Volkswagen» внаслідок наїзду на нього зазначено автомобіля білого кольору різко зрушився з місця та помітно здригнувся.
З відеозаписів вбачається, що водій «Mercedes-Benz Sprinter» під час виїзду з місця паркування (початку руху) порушив вимоги щодо безпеки маневрування, та саме внаслідок цього був пошкоджений припаркований транспортний засіб.
Крім цього, з відеозаписів вбачається і те, що після здійснення наїзду на припаркований транспортний засіб, водій, виїхавши з місця паркування, вийшов з автомобіля та підійшов до місця здійснення наїзду, оглянув цю територію, повернувся до свого транспортного засобу та залишив місце ДТП.
Як пояснив адвокат Іванісік О.О., водій ОСОБА_3 не заперечує те, що саме він зображений на відеозапис і те, що він був у м. Києві у місці, де відбулася ДТП, однак заперечує той факт, що ДТП вчинена саме ним.
Доводи ОСОБА_3 про те, що він не причетний до ДТП, суд вважає неправдивими і розцінює їх як спосіб захисту з метою уникнення встановленої законом адміністративної відповідальності за вчиненні адміністративні правопорушення.
Зазначені доводи ОСОБА_3 спростовуються сукупністю наявних у матеріалах справи доказів, а саме: вищенаведеними поясненнями потерпілого та наданими останнім доказами, виявленими на місці події, зокрема виявленим ним на лобовому склі автомобілі повідомленням на аркуші паперу: «Тебе вдарив бус, компанія «Поїхали з нами, номер авто 4406, колір білий», вищезазначеними відеозаписами з камер спостереження міста, а також рапортом працівника поліції, згідно з яким останнім було виявлено на автомобілі, яким керував ОСОБА_3 , пошкодження, а саме на правій задній частині кузова – потертості, подряпини).
Зазначені докази повністю узгоджуються між собою, жодних суперечностей не містять, а тому у суду відсутні підстави вважати їх неналежними, недостовірними та недопустимими.
Локалізації пошкоджень на обох автомобілях свідчать про факт взаємного зіткнення цих транспортних засобів, тобто про те, що контакт між транспортними засобами мав місце саме за обставин, викладених у цій справі.
Таким чином, доходжу висновку про порушення водієм ОСОБА_3 п. 10.1, п. 13.1., 2.10. «а» Правил дорожнього руху та наявність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КпАП України.
Посилання адвокат Іванісіка О.О. на відсутність у протоколах адміністративне правопорушення відомостей про джерело походження відеозаписів, не свідчить про відсутність події зазначеного адміністративного правопорушення та не може бути самостійною підставою для звільнення позивача від відповідальності за вчинені ним адміністративні правопорушення.
Інші доводи адвоката не свідчать про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_3 , винуватість якого у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, до адміністративної відповідальності.
Згідно із ч. 2 ст. 36 КпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. 
Враховуючи фактичні обставини справи та особу ОСОБА_3 , який вперше притягується до адміністративної відповідальності, є пенсіонером, хворіє, доходжу висновку, що до нього належить застосувати адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме, у виді штрафу у розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 гривень.
Від сплати судового збору ОСОБА_3 , як особа з інвалідністю 1 групи на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений. 
Керуючись ст. ст. 33, 36, 40-1, 124, 122-4, п. 1 ч. 1 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
постановив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотириста) гривень.
На підставі частини другої статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати ОСОБА_3 штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, постанову про накладення штрафу надіслати для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративних правопорушень з ОСОБА_3 стягнути подвійний розмір штрафу – 6 800 (шість тисяч вісімсот) гривень.
Матеріали справ про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_3 № 157/969/26 (провадження №3/157/419/26) за ст. 124 КпАП України та № 157/1092/26 (провадження №3/157/447/26) за ст. 122-4 КпАП України об`єднати в одне провадження, об`єднаному провадженню присвоїти номер 157/969/26 (провадження №3/157/419/26).
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Камінь-Каширський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення. 
Дата складення повного судового рішення – 02 липня 2026 року. 

Суддя:      О.В. Антонюк