ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
20.05.2026	Справа № 910/1471/26	

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (проведення судового засідання) господарську справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ СОЛАР ІСТЕЙТ" 
до Акціонерного товариства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ"
про  стягнення 459 419,26 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ СОЛАР ІСТЕЙТ" (далі - позивач) до Державного підприємства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" (далі - відповідач) про стягнення 464 374,50 грн, з яких 89 693,30 грн - 3% річних та 374 681,20 грн - інфляційні втрати.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором від 26.21.2019 № 1521/01, заборгованість за яким стягнуто рішенням суду у справі № 910/9422/24.
Ухвалою суду від 17.02.2026 було відкрито провадження у справі № 910/1471/26 в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику сторін), а також встановлено учасникам справи строки для вчинення процесуальних дій.
Позивач та відповідач повідомлені про відкриття провадження шляхом доставки копії ухвали до їх електронних кабінетів - 17.02.2026 після 17 години та відповідно до приписів ст. 242 Господарського процесуального кодексу України останні вважаються повідомленими про відкриття провадження у справі 18.02.2026.
Крім того, ухвала суду від 17.02.2026 опублікована в Єдиному державному реєстрі судових рішень.
05.03.2026 від відповідача надійшов відзив на позов. 
20.03.2026 від позивача надійшла відповідь на відзив, а також заява про зменшення розміру позовних вимог, сформована у підсистемі «Електронний суду» 19.03.2026, відповідно до якої сторона просить стягнути з відповідача 459 419,26 грн як донараховані грошові кошти за невиконання грошового зобов`язання, з яких: сума 3% річних - 86 461,03 грн, сума інфляційних втрат - 372 958,23 грн.
Стосовно заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог суд вказує про наступне.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.
Таким чином, заява позивача про зменшення розміру позовних вимог подана в межах строку, визначеного ст.ст. 46, 252 ГПК України, а тому підлягає прийняттю до розгляду.
25.03.2026 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.
01.05.2026 позивач звернувся до суду з заявою про заміну відповідача Державного підприємства "Гарантований покупець" правонаступником, яким є Акціонерне товариство "Гарантований покупець".
Ухвалою суду від 12.05.2026 замінено відповідача у справі № 910/1471/26 з Державного підприємства "Гарантований покупець" правонаступником Акціонерним товариством "Гарантований покупець" (01032, Київ, вул. Симона Петлюри, 27, код 43068454).
Інших заяв та клопотань до суду не надходило.
Зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.
Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також заперечення на такі вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

26 грудня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРДЖІ СОЛАР ІСТЕЙТ» (виробник за «зеленим» тарифом/позивач) уклало договір №1521/01 (далі - Договір) з Державним підприємством «Гарантований покупець» (гарантований покупець/відповідач, правонаступником прав та обов`язків якого є АТ «Гарантований покупець»), за умовами якого виробник за «зеленим» тарифом зобов`язується продавати, а гарантований покупець зобов`язується купувати всю відпущену електричну енергію, вироблену виробником за «зеленим» тарифом, та здійснювати її оплату відповідно до умов цього Договору та законодавства України, у тому числі Порядку купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом, затвердженого постановою НКРЕКП від 26 квітня 2019 року № 641 (далі - Порядок).
Відповідно до п. 2.1 Договору «Сторони визнають свої зобов`язання згідно із Законом України «Про ринок електричної енергії», Порядком, Правилами ринку, затвердженими постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 307, та керуються їх положеннями та положеннями законодавства України при виконанні цього Договору».
Відповідно до п. 3.1 Договору обсяг фактично проданої та купленої електричної енергії визначається відповідно до положень гл. 8 Порядку або глави 5 Порядку продажу електричної енергії споживачами на підставі даних обліку, наданих гарантованому покупцю адміністратором комерційного обліку відповідно до гл. 7 Порядку або глави 4 Порядку продажу електричної енергії споживачами.
Розрахунок за куплену гарантованим покупцем електроенергію здійснюється грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок виробника за «зеленим» тарифом, з урахуванням ПДВ (п. 3.2 Договору).
Як встановлено судом під час розгляду даної справи № 910/1471/26, у межах справи Господарського суду міста Києва № 910/9422/24 розглянута позовна заява ТОВ «ЕНЕРДЖІ СОЛАР ІСТЕЙТ» про стягнення 4 304 534,50 грн основного боргу, 3% річних та інфляційних втрат за період вересень-грудень 2022 року, лютий-липень 2023 року та вересень-жовтень 2023 року.
Зокрема, встановлено настання строку виконання зобов`язань ДП «ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ» перед ТОВ «ЕНЕРДЖІ СОЛАР ІСТЕЙТ» з повної оплати заборгованості за визначений період. 
Рішенням Господарського суду міста Києва № 910/9422/24 від 11.12.2024, яке було залишено в силі постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.05.2025, з Державного підприємства «Гарантований покупець на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджі Солар Істейт» було стягнуто 2 851 396,25 грн основної заборгованості, 25 459,81 грн 3% річних та 97 899,82 грн інфляційних втрат, витрати по сплаті судового збору в розмірі 47 804,26 грн.
Крім того, у межах вказаної судової справи № 910/9422/24 були встановлені обставини наявності фактичної заборгованості, настання строку виконання зобов`язань, перевірено строки та періоди, за який було нараховано 3% річних та інфляційні витрати до 29 липня 2024 року включно.
Звертаючись до суду у межах даної справи (№ 910/1471/26), позивач вказав, що вищезазначене рішення у справі № 910/9422/24, з урахуванням часткової оплати суми основного боргу відповідачем, виконано у межах виконавчого провадження в повному обсязі 21.01.2026.
Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 86 461,03 грн та інфляційні втрати у розмірі 372 958,23 грн, нараховані за період з 30.07.2024 (після розрахунку, здійсненого в межах справи № 910/9422/24) по 21.01.2026.
Заперечуючи проти задоволення позовних вимог у даній справі, відповідач вказав, що: 
- намагаючись обґрунтувати позовні вимоги, позивач посилається на встановлені у справі № 910/9422/24 обставини, які нібито не підлягають доказуванню у цій справі відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, натомість обставини справи, які встановлені в судових рішеннях у справі 910/9422/24, не можуть мати абсолютного характеру і не повинні сприйматися як такі, що неможливо спростувати під час судового розгляду в іншій справі. Отже, доводи позивача щодо обгрунтованості позовних вимог у цій справі підлягають встановленню і підтвердженню на загальних підставах;
- за існуючого алгоритму розрахунків обов`язок Гарантованого покупця щодо оплати 100% вартості електричної енергії обумовлений 100% оплатою ОСП послуги перед Гарантованим покупцем у відповідному розрахунковому періоді. Зважаючи на вищеописане, оскільки за спірні розрахункові місяці НЕК «Укренерго» не сплатило послугу в повному обсязі, зобов`язання Гарантованого покупця перед позивачем за вказані розрахункові періоди у розумінні ч. 1 ст. 530 ЦК України не виникли;
- у розрахунках за лютий 2023 року з 30.07.2024 по 27.09.2024 позивач не враховує, що в 2024 році 366 днів, а отже, у будь-якому випадку розрахунок Позивача є арифметично неправильним;
- позивач має заборгованість перед відповідачем за договором щодо оплати частки відшкодування вартості врегулювання небалансу електричної енергії, на розмір якої зменшуються спірні зобов`язання відповідача;
- відповідач посилається на наявність форс-мажорних обставин як на підставу для звільнення від відповідальності.
Розглядаючи даний спір та вирішуючи його по суті, оцінюючи правомірність заявлених позивачем вимог, а також обґрунтованість заперечень відповідача, суд виходив з наступного.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).
Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ч. 2 вказаної норми, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. 
Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Так, судовими рішеннями у справі № 910/9422/24 встановлено, що відповідач мав здійснити остаточний розрахунок за поставку електричної енергії у вересні - листопаді 2022 року та у жовтні 2023 року - у строк до 22.05.2024 (включно); у грудні 2022 року, у березні - червні 2023 року, у листопаді та грудні 2023 року - у строк до 16.05.2024 (включно); у січні, лютому та липні - вересні 2023 року - до 07.05.2024 (включно).
Відтак, рішенням суду у справі № 910/9422/24 встановлено обставини щодо відповідача, які не потребують доказування про розгляді даної справи, зокрема, щодо строків оплати заборгованості.
Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Перевіривши наданий розрахунок 3% річних та втрат від інфляції з урахуванням заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог, суд вказує, що останній є арифметично вірним, а відтак вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 86 461,03 грн, інфляційних втрат у розмірі 372 958,23 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по оплаті позову судовим збором підлягають покладенню на відповідача у розмірі 5 513,03 грн.
Крім того, відповідачем у позові вказувалося про понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 30 000,00 грн, проте станом на момент ухвалення рішення доказів понесення таких витрат позивачем не надано, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для розподілення таких витрат між сторонами у справі.
Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 123, 129, 233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Акціонерного товариства "ГАРАНТОВАНИЙ ПОКУПЕЦЬ" (01032, м. Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 27, код 43068454) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРДЖІ СОЛАР ІСТЕЙТ" (52001, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, місто Підгородне, вулиця Коротка, будинок 46, код 42226449) 3% річних у розмірі 86 461,03 грн (вісімдесят шість тисяч чотириста шістдесят одна грн 03 коп.), інфляційні втрати у розмірі 372 958,23 грн (триста сімдесят дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят вісім грн 23 коп.), 5 513,03 грн (п`ять тисяч п`ятсот тринадцять грн 03 коп.) судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення підписано 20.05.2026.

Суддя О.Г. Удалова