Справа № 752/8745/26 
Провадження № 2/752/9837/26 
Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України

18.06.2026 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі
головуючого судді Данілової Т.М.
з участю секретаря Веселовської А.В.,
розглянувши за правилам спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

ТОВ "ФК "Фінтраст капітал" звернувся у суд з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 01.02.2025 року між ТОВ «Лінеура Україна" та ОСОБА_1 укладено договір № 5287148 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до умов вказаного договору ТОВ «Лінеура Україна" надало відповідачу кредит в сумі 5 000,00 грн. строком кредитування 360 днів, зокрема з 01.02.2025 року по 27.01.2026 року, сплатити проценти за користування кредитом у термін встановлений договором, стандартна процентна ставка - 0,95 % в день.
У період з 01.02.2025 року по 30.10.2025 року відповідачем здійснено оплати на рахунок первісного кредитора в розмірі 1 815,36 грн., які спрямовані на оплату тіла кредиту в розмірі 1,12 грн. та оплату процентів за користування грошовими коштами у розмірі 1 814,24 грн.
Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов"язань перед первісним кредитором 30.10.2024 року ТОВ "Лінеура Україна" на підставі договору факторнгу №30/10/2025 за плату відступило, а ТОВ "ФК "Фінтраст капітал" набуло право грошової вимоги до відповідача.
До Позивача відповідно до укладеного Договору факторингу від 30.10.2025 року № 30/10/2025 року перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Договором № 5287148 від 01.02.2025 року загальна сума заборгованості склала 17 370,16 грн., з якої 
-заборгованість з тіла кредиту 4 998,88 грн., 
-заборгованості за процентами - 10 160,72 грн., 
-штрафні санкції 2 210,56 грн.
Станом на дату укладання договору факторингу від 30.10.2025 року №30/10/2025 строк дії договору №5287148 від 01.02.2025 року не закінчився. Тому в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ "ФК "Фінтраст капітал" у період з 31.10.2025 року по 27.01.2026 року (89 календарних днів) зздійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою у сумі 4 226,61 грн. (4 998,88 грн. * 0,95% = 47,49 грн. *89 календарних дні = 4 226,61 грн.) 
Оскільки відповідач не виконав своїх зобов`язань, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» просило стягнути з нього заборгованість, яка складає 21 596,77 грн. грн., з яких 4 998,88 грн. - заборгованість за кредитом та 10 160,72 грн. - заборгованість за процентами, нарахованими первісним кредитором, 4 226,61 грн. - заборгованість за процентами, нарахованими ТОВ "ФК "Фінтраст капітал" за 89 календарних днів, та 2 210,56 грн. штрафних санкцій, судовий збір у розмірі 2 662,40 грн. та 10 000 грн. витрат з правової допомоги.
Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13 квітня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі.
Відповідач не надсилав відзив на позовну заяву.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
01.02.2025 року між ТОВ «Лінеура Україна" та ОСОБА_1 укладено договір № 5287148 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.
Відповідно до умов вказаного договору ТОВ «Лінеура Україна" надало ОСОБА_1 кредит в сумі 5 000,00 грн. строком кредитування 360 дні, зокрема з 01.02.2025 року по 27.01.2026 року, а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у термін встановлений договором, стандартна процентна ставка - 0,95 % в день.
Вказаний договір був підписаний ОСОБА_1 електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора 15794.
Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов"язань перед первісним кредитором, 30.10.2025 року ТОВ "Лінеура Україна" на підставі договору факторнгу №30/10/2025 за плату відступило, а ТОВ "ФК "Фінтраст капітал" набуло право грошової вимоги до відповідача.
ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» порушило перед судом питання про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості, яка за його розрахунком складає 21 596,77 грн. грн., з яких 4 998,88 грн. - заборгованість за кредитом та 10 160,72 грн. - заборгованість за процентами, нарахованими первісним кредитором, 4 226,61 грн. - заборгованість за процентами, нарахованими ТОВ "ФК "Фінтраст капітал" за 89 календарних днів, та 2 210,56 грн. штрафних санкцій.
Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Тобто, за змістом ст. 1054 ЦК України кредитний договір є оплатним. Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором
Умовами укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 договору №5287148 про надання споживчого кредиту від 01.02.2025 року було передбачено надання ОСОБА_1 кредиту в сумі 5 000,00 грн. строком на 360 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом за стандартною процентною ставкою 0,95 % в день.
Відтак, при укладенні договору сторонами було визначено сплату процентів за користування кредитом та їх розмір.
Відповідно до п. 9.8 договору, підписуючи цей договір, споживач підтвердив, що: перед укладенням цього договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст.9 Закону України «Про споживче кредитування; б) вказана в ч.1, 2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на Веб-сайті; він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», що розміщені на Веб-сайті та затверджені наказом №205-ОД від 10 лютого 2022 року, повністю розуміє їх, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Підписуючи договір, позичальник погоджується на укладання договору саме такого змісту, що фактично нівелює усі доводи стосовно невідповідності умов договору без достатніх на це доказів.
Визначені сторонами договору умови є обов`язковим до врахування.
Виникнення права вимоги вказаної заборгованості, в тому числі і заборгованості за нарахованими ним же процентами за період з 31.10.2025 року по 27.01.2026 року в розмірі 4 226,61 грн., ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» обґрунтовувало умовами договору факторингу № 30/10/2025 від 30.10.2025 року, укладеного з ТОВ «Лінеура Україна».
Відповідно до положень ст.ст. 1077, 1078 ЦК України укладення договору факторингу не тягне за собою заміну сторони кредитодавця у договорі кредиту.
Метою укладення договору факторингу є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення на користь фактора права грошової вимоги до боржника/боржників, такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги.
Умовами укладеного між ТОВ «Лінеура Україна" і ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» договору факторингу № 30/10/2025 від 30.10.2025 року не визначено передання майбутньої грошової вимоги за договором № 5287148 про надання споживчого кредиту від 01.02.2025 року, укладеним між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 . Також договором факторингу не передбачено права фактора нараховувати боржникам проценти за користування кредитом на підставі кредитного договору.
Відповідно до акту за договором факторингу № 30/10/2025 від 30.10.2025, витягу з реєстру боржників, ТОВ «Лінеура Україна» передало ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» право вимоги за договором № 5287148, укладеним з відповідачем, в загальному розмірі 17 370,16 грн., з якої заборгованість з тіла кредиту 4 998,88 грн., заборгованості за процентами - 10 160,72 грн. та штрафні санкції 2 210,56 грн.
Відтак, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по процентам, що були нараховані ним з 31.10.2025 року по 27.01.2026 року в розмірі 4 226,61 грн.
Разом з тим, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).
Тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить про те, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання).
Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31 січня 2024 року в справі № 183/7850/22.
Враховуючи, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача штрафних санкцій, нарахованих у період дії воєнного стану, за прострочення зобов`язання, яке виникло з договору про надання фінансового кредиту, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_2 штрафних санкцій в розмірі 2 210,56 грн.
Таким чином, позовні вимоги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» підлягають частковому задоволенню, а тому необхідно стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача 15 159,60 грн., з яких 4 998,88 грн. - заборгованість за кредитом, 10 160,72 грн. - заборгованість за процентами, нарахованих первісним кредитором.
На підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача 1 695,68 грн. судового збору за подання позовної заяви та 5 000,00 грн. витрат на правничу допомогу, зважаючи на часткове задоволення позову.
Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінтраст капітал" (03045 м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, 27, приміщення 2, ЄДРПОУ 44559822) 4 998,88 грн. - заборгованість за кредитом, 10 160,72 грн. - заборгованість за процентами, нарахованих первісним кредитором, 5 000 грн. витрат на правничу допомогу та 1 695,68 грн. судового збору.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя