ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

19 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/31723/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),
суддів: Кругового О.О., Малиш Н.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 січня 2026 р. (суддя Юрков Е.О) в адміністративній справі №160/31723/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 912280125431 від 09 жовтня 2025 р. щодо відмови йому в перерахунку пенсії - перехід на інший вид пенсії, а саме з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до ч. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі заяви про призначення пенсії від 01 жовтня 2025 р.;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати йому до пільгового стажу по професії з повним робочим днем в шахті період роботи за ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Постановою КМУ від 31 березня 1994 р. №202 із урахуванням роз`яснень Міністерства Соцзахисту від 20 січня 1992 р. № 8 відповідно зо записів трудової книжки та пільгової довідки № 598 від 01 жовтня 2025 р.: Філія «Шахта Дніпровська» ВАТ ДХК «Павлоградвугілля» з 16 березня 2005 р. по 17 березня 2005 р. - учень гірника підземного з повним робочим днем в шахті; з 17 березня 2005 р. по 04 травня 2005 р. - курси гірників підземних; з 11 травня 2005 р. по 24 липня 2007р. - гірник підземний 3 розряду з повним робочим днем в шахті; з 24 липня 2007 р. по 10 вересня 2007 р. - учень гірника очисного забою з повним робочим днем в шахті; з 11 вересня 2007 р. по 01 жовтня 2007 р. - гірник підземний 3 розряду з повним робочим днем в шахті; з 01 жовтня 2007 р. по 01 січня 2013 р. - гірник очисного забою 5 розряду з повним робочим днем в шахті; з 01 січня 2013 р. по 12 грудня 2014 р. - гірник очисного забою 5 розряду з повним робочим днем в шахті;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати йому до пільгового стажу по професії «гірник очисного забою з повним робочим днем в шахті» період з 12 грудня 2014 р. по 01 жовтня 2025 р. час перебування на інвалідності від трудового каліцтва (ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», 
Постанова КМУ від 31 березня 1994 р. №202 із урахуванням роз`яснень Міністерства Соцзахисту від 20 січня 1992 р. № 8);
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити йому перерахунок пенсії - перехід на інший вид пенсії, з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до ч. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та обчислення розміру пенсії відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
В обґрунтування позовних вимог вказав, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області та з 28 жовтня 2018 р. отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 01 жовтня 2025 р. він звернувся із заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак отримав відмову із посиланням на відсутність в нього необхідного пільгового стажу. Вважає дану відмову протиправною, з огляду на наявність документів, що підтверджують наявність в нього необхідного пільгового стажу. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 січня 2026 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, позовну заяву задоволено частково. 
Судом:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 912280125431 від 09 жовтня 2025 р. щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії - перехід на інший вид пенсії, з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до ч. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на підставі заяви про призначення пенсії від 01 жовтня 2025 р.;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу по професії з повним робочим днем в шахті період роботи на підземних роботах повний робочий день під землею (ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Постанова КМУ від 31 березня 1994 р. №202 із урахуванням роз`яснень Міністерства Соцзахисту від 20 січня 1992 р. № 8) відповідно зо записів трудової книжки та пільгової довідки № 598 від 01 жовтня 2025 р.: Філія «Шахта Дніпровська» ВАТ ДХК «Павлоградвугілля» з 16 березня 2005 р. по 17 березня 2005 р. - учень гірника підземного з повним робочим днем в шахті; з 17 березня 2005 р. по 04 травня 2005 р. - курси гірників підземних; з 11 травня 2005 р. по 24 липня 2007р. - гірник підземний 3 розряду з повним робочим днем в шахті; з 24 липня 2007 р. по 10 вересня 2007 р. - учень гірника очисного забою з повним робочим днем в шахті; з 11 вересня 2007 р. по 01 жовтня 2007 р. - гірник підземний 3 розряду з повним робочим днем в шахті; з 01 жовтня 2007 р. по 01 січня 2013 р. - гірник очисного забою 5 розряду з повним робочим днем в шахті; з 01 січня 2013 р. по 12 грудня 2014 р. - гірник очисного забою 5 розряду з повним робочим днем в шахті;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01 жовтня 2025 р. про перерахунок пенсії - перехід на інший вид пенсії, а саме з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. 
Судове рішення оскаржено в апеляційному порядку сторонами по справі.
Позивач у своїй апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції змінити та після абзацу третього доповнити резолютивну частину абзацом четвертим наступного змісту:
“Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу по професії «гірник очисного забою з повним робочим днем в шахті» період з 12 грудня 2014 р. по 01 жовтня 2025 р. час перебування на інвалідності від трудового каліцтва за ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», Постановою КМУ від 31 березня 1994 р. №202, із урахуванням роз`яснень Міністерства Соцзахисту від 20 січня 1992 № 8)" та у зв`язку з цим абзаци четвертий вважати абзацами п`ятим відповідно.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач вказує, що суд першої інстанції безпідставно не застосував абзац 4 частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», частину 5 статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», частину четверту статті 9 Закону України «Про охорону праці», відповідно до яких час перебування особи на інвалідності у зв`язку із нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, що дає право на пенсію на пільгових умовах. Факт встановлення йому інвалідності внаслідок трудового каліцтва підтверджений та не оспорюється. Також, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про передчасність даних вимог, пославшись на те, що відповідач не розглядав питання зарахування спірного періоду. Такий висновок, на думку скаржника/позивача, суперечить статтям 2 та 5 Кодексу адміністративного судочинства України, які гарантують кожній особі право на ефективний судовий захист. 
Відповідач у поданій апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та винести постанову про залишення позову без задоволення.
В обґрунтування вимог своєї апеляційної скарги відповідач наполягає на правомірності спірного рішення № 912280125431 від 09 жовтня 2025 р., оскільки у позивача відсутній необхідний пільговий стаж роботи у 25 років на підземних професіях.
Сторони не скористались процесуальним правом на подачу письмових відзивів на апеляційну скаргу протилежної сторони. 
Розгляд апеляційних скарг здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі.
ОСОБА_1 з 28 жовтня 2018 р. отримує пенсію по інвалідності, призначену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 01 жовтня 2025 р. позивач звернувся із заявою про перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком відповідно до ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 912280125431 від 09 жовтня 2025 р. відмовлено ОСОБА_1 в переході на інший вид пенсії, оскільки його пільговий стаж складає - 09 років 07 місяців 05 днів, що не достатньо для призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (менше 25 років).
Не погодившись із даним рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його до суду. 
Частково задовольняючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з необхідності зарахування позивачу до його стажу за ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періодів, що стосуються його діяльності як гірника із повним робочим днем під землею, підтверджених записами трудової книжки та уточнюючою довідкою. Водночас, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зарахування позивачу до вказаного стажу перебування на інвалідності від трудового каліцтва з 12 грудня 2014 р. по 01 жовтня 2025 р. з огляду на те, що в рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 912280125431 від 09 жовтня 2025 р. дане питання не розглядалося, а отже такі позовні вимоги суд визнав передчасними. 

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно 
до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка рішення здійснюється в межах доводів та вимог апеляційних скарг, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.
Так, частиною ч.3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії трудової книжки серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 з 16 березня 2005 р. по 17 березня 2005 р. був учнем гірника підземного з повним робочим днем в шахті; з 17 березня 2005 р. по 04 травня 2005 р. проходив курси гірників підземних; з 11 травня 2005 р. по 24 липня 2007 р. працював гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем в шахті; з 24 липня 2007 р. по 10 вересня 2007 р. був учнем гірника очисного забою з повним робочим днем в шахті; з 11 вересня 2007 р. по 01 жовтня 2007 р. працював гірником підземним 3 розряду з повним робочим днем в шахті; з 01 жовтня 2007 р. по 01 січня 2013 р. працював гірником очисного забою 5 розряду з повним робочим днем в шахті; з 01 січня 2013 р. по 12 грудня 2014 р. працював гірником очисного забою 5 розряду з повним робочим днем в шахті (а.с. 21 - 24). 
Вказані періоди відносяться до стажу роботи, передбаченого ч. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що підтверджено довідкою ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" №598 від 01 жовтня 2025 р. (а.с. 15,16). 
Отже, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції щодо необхідності зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до його пільгового стажу за ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вказані вище періоди роботи. 
Апеляційна скарга відповідача не містить доводів на спростування наведеного висновку суду першої інстанції, а зводиться до констатації наявності у позивача спеціального стажу у 09 років 07 місяців 05 днів без наведення детального розрахунку.
Щодо доводів апеляційної скарги позивача про необхідність зарахування до його стажу за ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» часу перебування на інвалідності від трудового каліцтва з 12 грудня 2014 р. по 01 жовтня 2025 р., слід зазначити наступне. 
Частиною 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.
В матеріалах справи наявні копії довідок МСЕК серії 10 ААГ № 009657 та серії 12 ААА № 416746, які підтверджують встановлення ОСОБА_1 з 28 жовтня 2014 р. та з 01 листопада 2015 р. безтерміново третьої групи інвалідності за трудове каліцтво (а.с. 10,11). 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у наведеній частині, суд першої інстанції виходив з того, що в рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 912280125431 від 09 жовтня 2025 р. дане питання не розглядалося, а отже вимоги є передчасними. 
З цього приводу слід зазначити, що в рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області № 912280125431 від 09 жовтня 2025 р. ОСОБА_1 
відмовлено в переході на пенсію за ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із посиланням на відсутність в нього необхідного стажу, без жодної конкретизації, які періоди були зараховані або не зараховані позивачу до пільгового стажу (а.с. 25). 
Враховуючи документальне підтвердження інвалідності позивача за трудовим каліцтвом в період з 12 грудня 2014 р. по 01 жовтня 2025 р., суд апеляційної інстанції вважає доцільним зарахування вказано періоду до стажу позивача відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
За результатами розгляду справи в апеляційному порядку, колегія суддів апеляційні скарги сторін задовольняє частково, рішення суду першої інстанції скасовує в частині, якою позивачу відмовлено судом першої інстанції у зарахуванні періоду перебування позивача на інвалідності внаслідок трудового каліцтва та приймає в цій частині нове судове рішення, як це передбачено статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України.
Щодо здійснення розподілу судових витрат.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, колегія суддів керується приписами пункту "в" частини 4 статті 322 цього ж Кодексу, яким передбачено, що у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
За подання позивачем через систему "Електронний суд" позовної заяви, сплаті підлягала сума судового збору в розмірі 968,96 грн. Суд першої інстанції, задовольнивши частково позовні вимоги, стягнув на користь позивача за рахунок відповідача суму судового збору в розмірі 484,48 грн. (968,96 грн./2).
Враховуючи наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції в частині, в якій позивачу було відмовлено у задоволенні позовних вимог, і прийняття нового рішення у відповідній частині, на користь позивача за рахунок відповідача має бути стягнута решта сплаченого ним судового збору за подання адміністративного позову в розмірі 484,48 грн. В пропорційній частині має бути відшкодований позивачу і судовий збір за подання ним через систему "Електронний суд" апеляційної скарги (484,48 грн. х 150% х 0,8) в розмірі 581,37 грн. Всього судовий збір, який підлягає стягненню на користь позивача за рахунок відповідача, складає 1 065,85 грн.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області - задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 січня 2026 р. в адміністративній справі №160/31723/25 - скасувати в частині, якою ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позовних вимог про зарахування до його пільгового стажу за частиною 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоду з 12 грудня 2014 р. по 01 жовтня 2025 р., та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким вказані вимоги задовольнити.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за частиною 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період перебування на інвалідності за трудовим каліцтвом з 12 грудня 2014 р. по 01 жовтня 2025 р. 
В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 січня 2026 р. в адміністративній справі №160/31723/25 - залишити без змін.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (ЄДРПОУ 13967927) судові витрати зі сплати судового збору на загальну суму 1 065 (одна тисяча шістдесят п`ять) гривень 85 копійок.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 19 червня 2026 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий - суддя А.В. Шлай 

суддя О.О. Круговий 

суддя Н.І. Малиш