Справа №639/4385/26
Провадження № 3/639/835/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2026 року суддя Новобаварського районного суду м. Харкова Васильєва Н.М., за участю захисника – Ресенчук О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріал про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:
23 березня 2026 року о 02-33 год. в м. Харкові, по вул. Червона Алея, буд. 49, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat, н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, звужені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродна блідість обличчя. Від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ водій відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 – адвокат Ресенчук О.Ю. зазначила, що ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнає. Просила суд закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступні обставини:
- зупинка транспортного засобу Volkswagen Passat, н.з. НОМЕР_2 була незаконною та не відповідала вимогам ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію»;
- патрульні поліцейські діяли упереджено, не викликали на місце події представників ВСП, чим грубо порушили вимоги ст. 266-1 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем та виконував обов`язки військової служби;
-у протоколі міститься низка ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , які жодним чином не підтверджуються на наявних відеозаписах з нагрудних камер поліцейських;
- долучений до матеріалів справи відеозапис є неналежним доказом, оскільки він є неповним та небезперервним;
- ОСОБА_1 не відстороняли від керування транспортним засобом.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, захисник Ресенчук О.Ю. не заперечувала проти розгляду адміністративного матеріалу за відсутності ОСОБА_1 . 
В зв`язку з вищевикладеними обставинами, а також приймаючи до уваги те, що відповідно до ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачених ст. 130 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, тому розгляд даної адміністративної справи був проведений у відсутність ОСОБА_1 на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.
Заслухавши пояснення захисника Ресенчук О.Ю., дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити у судовому засіданні наявні в справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване та законне судове рішення.
Згідно вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України (далі – ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вимогами пункту 12 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі за текстом – Інструкція) передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.
Незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_1 , його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами в їх сукупності, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №621802 від 23.03.2026 року;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого 23.03.2026 року о 02 год. 50 хв. ОСОБА_1 направлявся для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння до КНП ХОР «Обласна наркологічна клінічна лікарня», однак від проходження медичного огляду він відмовився;
- відеозаписом з місця події від 23.03.2026 року, відповідно до якого встановлено, що 23 березня 2026 року о 02-33 год. за адресою: м. Харків, вул. Червона Алея, буд. 49 співробітники поліції зупинили транспортний засіб Volkswagen Passat, н.з. НОМЕР_2 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 . Під час спілкування поліцейський повідомив ОСОБА_1 про те, що в нього є підозра, що він, як водій транспортного засобу, перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Надалі співробітник патрульної поліції декілька разів запропоновував водію ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНКЛ, оскільки у останнього були виявленні ознаки наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, про що самостійно повідомив поліцейського. При цьому поліцейський роз`яснив права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, а також наслідки відмови особи від проходження такого огляду. 
Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій ОСОБА_2 та визнання його винуватості, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази.

Доводи сторони захисту про те, що 23.03.2026 року зупинка ОСОБА_1 була незаконною, не знайшли свого обґрунтованого підтвердження, оскільки поліцейськими було детально роз`яснено підстави зупинки автомобіля, що підтверджується відеозаписом та рапортом інспектора УПП в Харківській області від 23.03.2026 року, у зв`язку із чим його зупинка відповідає вимогам статті 35 Закону України «Про Національну поліцію».
Суд зазначає, що законність підстав для зупинки транспортного засобу, не охоплюється диспозицією статті 130 КУпАП і дії поліцейських щодо законності таких підстав, могли бути оскаржені стороною захисту в окремому порядку, зокрема, в порядку адміністративного судочинства.
Більш того в Україні введено режим воєнного стану, який передбачає обмеження прав громадян, зокрема щодо вільного пересування, діє комендантська година і відповідно працівники правоохоронних органів мають забезпечувати громадський порядок, особливо в комендантську годину.
Якщо людина в заборонений час – протягом комендантської години – перебуває на вулиці, то комендантський патруль має право її затримати, перевірити в неї наявність документів, які б давали право на перебування на вулиці, чи підтвердити обставину про відсутність таких документів у даної особи, а також встановити причину порушення комендантської години.

Твердження захисника про те, що до матеріалів справи долучено компакт диск, на якому міститься різні фрагменти відеозапису із нагрудної камери працівника поліції, які мають певні проміжки часу, що, на думку сторони захисту, свідчить про те, що працівники поліції під час проведення відеозйомки процедури складання адміністративного матеріалу, порушили принцип безперервності її застосування, то суд вважає їх безпідставними, оскільки в даному випадку відеозапис не є єдиним доказом по справі, який оцінюється в сукупності з іншими доказами. Сумнівів щодо достовірності та допустимості відеозапису не викликає, оскільки на ньому відображено подію, що зафіксовано у протоколі про адміністративне правопорушення.

Доводи адвоката Ресенчук О.Ю. про те, що у ОСОБА_1 на місці події не було ознак наркотичного сп`яніння, суд до уваги не приймає, з огляду на таке.
Відповідно до вимог п.2 ч.4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в тому числі, є зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість.
Ознаки сп`яніння, які виявляються поліцейським при первинному контакті з особою на місці зупинки, визначаються в межах дискреційних повноважень поліцейського в результаті візуального огляду особи, її поведінки, запахів тощо, та не потребує проведення будь-яких спеціальних дій з боку поліцейського та складання поліцейським будь-яких документів. Саме ці ознаки є підставою для пропозиції особі пройти огляд на стан сп`яніння. З огляду на те, чи погодиться особа на проходження огляду на стан сп`яніння, чи відмовиться від цього, поліцейський вносить виявлені ознаки або до протоколу про адміністративне правопорушення в разі відмови, або до направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, якщо особа надала згоду на проходження огляду в закладі охорони здоров`я. Наявність у водія хоча б одної з ознак сп`яніння зобов`язує 
працівника поліції розпочати визначену законом правову процедуру – проведення огляду на стан сп`яніння.
Суд зазначає, що відповідно до протоколу та відеозапису вбачається, що працівник поліції 
встановив всі перелічені у протоколі ознаки наркотичного сп`яніння, які узгоджуються з ознаками наркотичного сп`яніння, що визначені вищевказаною Інструкцією, що, в свою чергу, жодним чином не звільняло ОСОБА_1 від обов`язку на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.
Таким чином, в даному випадку працівники поліції, оцінивши поведінку та стан ОСОБА_1 дійшли до висновку, що він може перебувати в стані наркотичного сп`яніння, а тому в порядку вимог п. 2.5 ПДР України запропонували пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння.

Доводи захисника про те, що поліцейські не були уповноважені проводити огляд ОСОБА_1 та складати протокол про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП, оскільки він є військовослужбовцем, суд вважає необґрунтованими.
Так, згідно вимог ч. 1 ст. 15 КУпАП військовослужбовці несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Будь-яких порушень положень ст.266-1 КУпАП у даному випадку немає, оскільки вони регламентують порядок проведення посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України огляду на стан сп`яніння військовослужбовців, які не керують транспортним засобом, а перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.
Огляд на стан сп`яніння водіїв транспортних засобів, якими можуть бути і військовослужбовці, передбачений спеціальною нормою закона ст.266 КУпАП, якою право на проведення огляду надано лише поліцейським, а не посадовим особам, уповноважених на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних силах України.
З аналізу вказаної статті вбачається, що при порушенні Правил дорожнього руху військовослужбовці, які керують транспортними засобами несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
З огляду на викладене, ОСОБА_1 перебував у площині адміністративного процесу саме як водій транспортного засобу, відповідно, порядок його огляду регулюється положенням статті 266 КУпАП.
Таким чином, у співробітників поліції не було правових підстав для виклику представника ВСП на місце події, поліцейськими була дотримана процедура огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , передбачена ст. 266 КУпАП, а тому його дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, суд зазначає, що співробітниками патрульної поліції було дотримано вимоги Інструкції та КУпАП під час проведення процедури огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, вони діяли відкрито, відповідно до наявної ситуації, не підбурювали ОСОБА_1 до вчинення правопорушення шляхом наполегливих спонукань та обіцянок і не вчиняли дій, які переконували його в необхідності порушити закон, а діяли в межах своїх повноважень.
Будь-яких відомостей, які б свідчили про незаконність дій працівників поліції, в тому числі щодо причин зупинення транспортного засобу або невірно встановлених ознак наркотичного сп`яніння, оскарження їх дій або бездіяльності згідно чинного законодавства України, а саме до керівництва патрульної поліції з метою ініціювання службової перевірки, або в порядку КАС України, а також до відповідних правоохоронних органів, матеріали справи - не містять, а отже суб`єктивні твердження сторони захисту з цього приводу є необґрунтованими.

В матеріалах справи відсутні дані про відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, проте ця обставина сама по собі не свідчить про те, що такого відсторонення не було.
Окрім того, вимога відсторонення водія від керування транспортним засобом, передбачена частиною першою статті 266 КУпАП, не впливає на порядок проведення огляду водія на стан сп`яніння, передбачений частинами другою-четвертою вказаної статті, та не тягне наслідків, передбачених частиною п`ятої цієї статті.
Поряд з цим, належить врахувати те, що відповідно до відомостей довідки з облікової бази «Інформаційний портал Національної поліції України», ОСОБА_1 отримав посвідчення водія. 
Об`єктивно вбачається, що отриманню посвідчення водія передувало складання ним іспиту на знання вимог ПДР України, що об`єктивно вказує на те, що ОСОБА_1 знає ПДР України.
Відповідно до вимог п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Отже, суд вбачає, що ОСОБА_1 свідомо ігнорував ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого ним правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_1 було порушено п. 2.5 ПДР України, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Причини, з яких ОСОБА_1 відмовився виконувати вимогу працівника поліції щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в КНП ХОР «Обласна наркологічна клінічна лікарня», правового значення для розгляду цієї справи не мають.
Суд враховує, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння.
Матеріали справи не містять доказів порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, протокол складений в установленому законом порядку, з дотриманням вимог ст.ст. 256, 266 КУпАП, та положень «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за №1408/27853 (з внесеними змінами).
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, що керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП). 
Враховуючи обставини, встановлені під час судового розгляду, характер вчиненого правопорушення, особу винного, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, вважаю за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами, в межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, що буде необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Окрім цього, з ОСОБА_1 на користь держави, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп.
Керуючись ст.ст. 23, 33, 130 ч.1, 251, 268, 279, 283, 294 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  визнати винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що дорівнює 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, (отримувач коштів ГУК Харківськ обл/Харківобл/21081300, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA168999980313020149000020001, код класифікації доходів бюджету 21081300), призначення платежу адміністративне стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. 
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Строк пред`явлення постанови до виконання три місяця.
Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги через Новобаварський районний суд міста Харкова до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя    Н.М. Васильєва