2/130/629/2026
130/3925/25
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2026 р.    м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі судді Костянтина Шепеля,
із секретарем судового засідання Раїсою Буга,
за участю представника позивача Євгенія Тимощука,
відповідачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 1 Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області у режимі відеоконференцуії за допомогою власних технічних засобів справу за позовом адвоката Тимощука Євгенія Сергійовича в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАС АГРО ЗАХІД», про припинення права спільної часткової власності та поділ земельної ділянки в натурі, - 
приходить до такого.

Позиція позивача
Представник позивача 19 грудня 2025 року звертається до суду з цим позовом, у якому просить припинити право спільної часткової власності сторін на земельну ділянкуплощею 1,9314 га, розташовану на території Куриловецької сільської ради Жмеринського району.
Свою позиція аргументує правом власності сторін на 1/2 частину вказаної земельної ділянки без визначення меж в натурі. А також відмовою відповідачки провести такий розподіл.
На підтвердження позову надає копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом, схеми розподілу земельної ділянки.
У судовому засіданні представник позивача позов підтримує. Пояснює, що є два власника землі, яка не поділена в натурі. Просить провести такий розподіл відподно до першого варіанту розподілу, розробленого сертифікованим інженером-землевпорядником, наданого до позовної заяви. Щодо судових витрат, подасть заяву на протязі п`яти днів після винесення рішення. 

Позиція відповідача
Відповідачка відзиву на позов не подавала.
У судовому засіданні позов не визнає. Пояснює, що вона має у власності половину земельної ділянки, яку їй заповідав ОСОБА_4 . Другу половину цієї земельної ділянки ОСОБА_4 заповідав відповідачу ОСОБА_2 . Але вона вважає, що ОСОБА_5 не є власником половини земельної ділянки.
Позиція третьої особи
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, у судове засідання не з`явився. Надає письмові пояснення щодо позову, у якихпозов не визнає, просить у його задоволенні відмовити, оскільки товариство орендує половину вказаної земельної ділянки у ОСОБА_3 , яка у разі поділу земельної ділянки в натурі буде змушена виготовляти технічну документацію на 1/2 належної їй земельної ділянки, що призведе до відповідних фінансових затрат останньої. До пояснень надає копію договору оренди землі між товариством та відповідачкою.

Процесуальні рішення по справі, заяви та клопотання 
Позовна заява надходить до суду 19 грудня 2025 року (а.с.1).
Суддя 9 січня 2026 року приймає позовну заяву до розгляду та відкриває провадження у справі (а.с.34).
9 дютого 2026 року поступають письмові пояснення представника третьої особи щодо позову (а.с.43-46).
24 лютого 2026 року відповідачка подає заяву про невизнання позову та розгляд справи у її відсутність (а.с.53).
1 квітня 2026 року представник позивача подає заяву про зміну предмета позову, уточнюючи розташування земельної ділянки - за межами с. Новоселиця (а.с.62-63).
Ухвалою від 6 квітня 2026 року суд закриває підготовче провадження і призначає справу до судового розгляду (а.с.70). 

Встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин 
Позивач ОСОБА_2 та відповідачка ОСОБА_3 успадкували кожен по 1/2 частині земельної ділянки загальною площею 3,8628 га з кадастровим номером 0521083400:04:005:0147, розташовану на території Куриловецької сільської ради Жмеринського району Вінницькоїх області, згідно з заповітом ОСОБА_4 від 15 березня 2025 року, що видно з копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.13).
З копії витягу з Державного реєстру речових прав, сформованого 15 березня 2025 року, видно, що позивач ОСОБА_2 є власником 1/2 частини земельної ділянки площею 3,8628 га, вид спільної власності - спільна часткова (а.с.14).
З копії інформаційної довідки "Опендабот" від 10 листиопада 2025 року видно, що ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину 3 вересня 2025 року, ОСОБА_2 - на 1/2 частину 15 березня 2025 року. Земля ОСОБА_3 перебуває у оренді ТОВ "Тас Агро Захід" з 21 жовтня 2025 року по 31 грудня 2036 року (а.с.15-16). Оренда землі також підтверджена копією договору (а.с.47-50). 
Згідно з копіями листів ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - він 11 липня 2025 року надсилав їй пропозицію щодо добровільного поділу земельної ділянки (а.с.17-22).
Відповідно до схеми розподілу земельної ділянки з кадастровим номером 0521083400:04:005:014, складеної ФОП ОСОБА_6 , пропонується два варіанти розподілу земельної ділянки (а.с.23-24).
Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 
Надані позивачем всі докази прийняті судом до уваги, підстав для їх відхилення не вбачається. 
Суд вважає, що кожний аргумент, наведений позивачем, відноситься до предмета спору, обґрунтований з огляду на законодавство і містить підстави для задоволення позову. 

Юридична кваліфікація встановлених обставин
Згідно із статтею 1233 Цивільного кодексу України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. 
Частиною першою статті 1235 цього кодексу визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
З наданих позивачем свідоцтва про право на спадщину за заповітом та витягу з Державного реєстру речових прав видно, що сторони у справі є спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 , який заповідав їм в рівних частинах належну йому земельну ділянку площею 3,8628 га, кадастровий номер 0521083400:04:005:0147, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування - Куриловецька сільська рада (сьогодні Жмеринська міська рада) Жмеринського району Вінницької області. Позивач і відповідач отримали кожен свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 чатину вказаної земельної ділянки. Відомостей про скасування будь якого свідоцтва суду не надано, відповідачка у судовому засіданні пояснила, що вона не оскаржувала видачу позивачеві вказаного свідоцтва.
Таким чином, у судовому засіданні установлено, що сторони є власниками земельної ділянки, кожен по 1/2 частині, без визначення меж в натурі. 
Право власності позивача на 1/2 частину спірної земельної ділянки є очевидним, підтверджене документально, тому суд не приймає до уваги невизнання відповідачкою цього права, і вважає її поведінку правовим нігілізмом, коли вона, заперечуючи очевидні факти, ігнорує та зневажливо ставиться до законів, офіційних документів та загальноприйнятих правових норм. Тобто, відповідачка діє процесуально недобросовісно.
Невизнання позову третьою особою, у якої в оренді перебуває частка земельної ділянки відповідачки, з мотивів необхідності виготовляти технічну документацію на 1/2 належну відповідачці частину земельної ділянки, що призведе до відповідних фінансових затрат останньої - взагалі не заслуговують на увагу, оскільки не грунтуються на положеннях закону. 
Частиною першою статті 355 Цивільного кодексу України визначено, що спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. 
Згідно з частиною першою статті 356 цього кодексу, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Відповідно до положень статті 358 Цивільного кодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. 
Статею 361 Цивільного кодексу України закріплене право співвласника самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. 
Згідно з положеннями статті 364 цього кодексу, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Статею 367 Цивільного кодексу України визначено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Отже, вимоги позивача, як власника 1/2 частини земельної ділянки, про поділ в натурі цієї земельної ділянки є законним та правомірним, а звідси - підлягаючими задоволенню.
Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтями 76 і 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 

Висновки суду
Таким чином суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні; оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; керуючись принципами розумності, справедливості, виваженості та добросовісності, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права ухвалює рішення про повне задоволення позову, яке відповідає завданню цивільного судочинства, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України щодо справедливого, неупередженого і своєчасного вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 

Розподіл судових витрат
Питання про розподіл судових витрат буде вирішене після ухвалення рішення суду шляхом постановлення додаткового судового рішення в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

Керуючись статтями 259, 263 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі статей 355, 356, 358, 361, 364, 367, 1233, 1235 Цивільного кодексу України, статей 12, 13, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в : 

Позов адвоката Тимощука Євгенія Сергійовича в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ТАС АГРО ЗАХІД», про припинення права спільної часткової власності та поділ земельної ділянки в натурі, - задовольнити повністю.
Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 3,8628 га з кадастровим номером 0521083400:04:005:0147, яка розташована на території Жмеринської міської ради за межами с. Новоселиця Жмеринського району Вінницької області, шляхом поділу її в натурі. 
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 1,9314 га, що утворилась шляхом поділу в натурі земельної ділянки площею 3,8628 га, кадастровий номер 0521083400:04:005:0147, яка розташована на території Жмеринської міської територіальної громади Вінницької області за межами с. Новоселиця Жмеринського району Вінницької області, відповідно до схеми № 1, розробленої сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_6 (земельна ділянка № НОМЕР_1 ).
Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 1,9314 га, що утворилась шляхом поділу в натурі земельної ділянки площею 3,8628 га, кадастровий номер 0521083400:04:005:0147, яка розташована на території Жмеринської міської територіальної громади Вінницької області за межами с. Новоселиця Жмеринського району Вінницької області, відповідно до схеми № 1, розробленої сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_6 (земельна ділянка № НОМЕР_2 ).
На рішення може бути подана апеляція до Вінницького апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення. 

Учасники справи
Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Представник позивача адвокат Тимощук Євгеній Сергійович, АДРЕСА_2 .
Відповідачка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована по АДРЕСА_3 , фактично проживає по АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 . 
Третя особа ТОВ "ТАСС АГРО ЗАХІД", вул. Героїв Майдану, 63 м. Липовець Вінницького району Вінницької області, код ЄДРПОУ 32513287. 

Суддя Костянтин ШЕПЕЛЬ