Справа № 450/2023/26 Провадження № 3/450/1302/26 	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2026 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Кукса Д.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу серії ЕПР1 №642858 від 17.04.2026, 17.04.2026 о 09 год. 00 хв. в с. Лапаївка, дорога Н13 Львів-Самбір 0 км + 100 м водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Шкода Октавія н.з. НОМЕР_1 з ознаккми алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, почервоніння очей. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився на місці у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу Alkotest Drager ARSA 0308, проба позитивна 0, 28 проміле, тест №36.
Такими своїми діями  ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «А» ПДР. 
Дії  ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. 
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак подав клопотання, в якому вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав та просив закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення. На обґрунтування клопотання зазначив, що матеріали справи не містять належних та достатніх доказів його перебування у стані алкогольного сп`яніння. Хоча огляд на місці зупинки за допомогою приладу Drager Alcotest показав результат 0,28‰, після його проведення він заперечив факт вживання алкоголю. При цьому працівники поліції не з`ясували його ставлення до результатів огляду, не роз`яснили право на проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я та не забезпечили реалізацію такого права, як того вимагають ст. 266 КУпАП та Інструкція №1452/735. Крім того, матеріали справи не містять висновку медичного огляду, а наявне направлення не підтверджує ні його згоду з результатом огляду на місці, ні відмову від проходження огляду в медичному закладі. Досліджений відеозапис не є безперервним, не відображає повного перебігу подій та не підтверджує наявності у нього очевидних ознак алкогольного сп`яніння. Також рапорт поліцейського не може бути самостійним та достатнім доказом вини особи. Посилаючись на принцип презумпції невинуватості, закріплений ст. 62 Конституції України та практику Європейського суду з прав людини, ОСОБА_1 вказав, що наявні у справі докази не доводять його вину поза розумним сумнівом, а тому провадження підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП всебічно, повно та об`єктивно оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
За приписами ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ч.2-5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
В силу ч. 1 ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні тощо.
При цьому також повинні враховуватися вимоги п. 6 розділу 2, п. 2 розділу 3 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, що затверджена Наказом МВС України від 18.12.2018 р. № 1026, де зазначено, що під час здійснення повноважень поліцейський забезпечує збереження та належні умови експлуатації виданого йому портативного відеореєстратора та не допускає його розряджання. Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.
Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери, що після того як ОСОБА_1 продув алкотестер, інспектор поліції повідомив йому, що згідно з цими результатами він перебуває в стані алкогольного сп`яніння і відносно останнього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Проте поліцейські, в порушення вимог Інструкції та ст. 266 КУпАП, не роз`яснили йому достеменно та зрозуміло, крім іншого: що, у разі показника алкотестеру понад 0, 2 проміле при видихуваному повітрі в алкотестер, такий показник не є остаточним та визначення стану сп`яніння чи його відсутності може бути перевірено в закладі охорони здоров`я.
Згідно вимог статті 266 КУпАП працівники поліції зобов`язані були роз`яснити ОСОБА_1 порядок та спосіб здійснення огляду на стан алкогольного сп`яніння, в тому числі подальший порядок дій після проходження огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних приладів, а саме в разі висловлення незгоди пройти огляд в медичному закладі.
Проте, як вбачається з вище наведеного відеозапису, працівники поліції після проведення огляду з використанням приладу Драгер повідомили ОСОБА_1 , що на нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення та жодним чином не роз`яснили прав ОСОБА_1 згідно статті 266 КУпАП про можливість проходження повторного огляду в медичному закладі для усунення будь-яких сумнівів перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.
До протоколу про адміністративне правопорушення додається направлення до медичного закладу для огляду на стан сп`яніння, в якому зазначено, що водій ОСОБА_1 відмовився від огляду в медичному закладі.
Згідно відеозапису долученого до матеріалів справи, останній не містить інформації про вручення водію направлення для проходження огляду на стан сп`яніння, що свідчить про те, що у встановленому законом порядку водія не направлено на проходження огляду на стан сп`яніння до закладу охорони здоров`я, таким чином поліцейськими було порушено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Також вказаний документ суперечить відеозапису з місця події, який не відображає моменту вручення ОСОБА_1 вказаного направлення та підписання на ньому відмови від проходження огляду в медичному закладі. Вказаний факт дає підстави вважати, що вказане направлення ОСОБА_1 не вручалось під час складання адміністративних матеріалів, як це відображено на відеозаписі, що в свою чергу свідчить про неналежність даного доказу.
Відповідно до змісту статті ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», визначено вичерпний перелік підстав, відповідно до яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби, а також зазначено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.
Згідно наявного в матеріалах справи рапорту поліцейського вбачається, що автомобіль ОСОБА_1 був зупинений у зв`язку з тим, що авто підозріло рухалося, а саме різко здійснило маневр вправо. Проте, даний рапорт не може бути належним доказом, оскільки є внутрішнім документом, який стосується роботи працівників поліції. Рапорт складається у вільній формі, тому не відображає всіх необхідних відомостей для судового провадження, та в ньому відсутні джерела отримання інформації. Окрім того, як було викладено Верховним Судом у постанові від 20.05.2020 по справі № 524/5741/16-а, поліцейський є зацікавленою особою, а тому його рапорт не може бути єдиним доказом вчинення адміністративного правопорушення.
Зібрані та долучені до матеріалів справи докази та встановлені в судовому засіданні факти, свідчать про не доведення вини водія ОСОБА_1 в порушенні вимог п. 2.9 А ПДР, а саме, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а відтак, вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. За таких обставин, суд не вправі самостійно збирати докази винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. 
Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи, дана правова норма не передбачає судового рішення про направлення справи на дооформлення.
За таких обставин, враховуючи вищевикладене суд вважає, що у діях ОСОБА_1 , що притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП, так як його вину працівниками поліції не доведено належними та допустимими доказами.
Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
У зв`язку з чим, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з встановленням обставин, визначених п. 1 ст. 247 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1, 6, 33-35, 245, 247, 251, 252, 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

  Суддя:	  	  Д. А. Кукса