Заводський районний суд м. Запоріжжя 

Справа № 332/643/26
Провадження № 2-а/332/23/26

Додаткове рішення
Іменем України

05 червня 2026 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: Яцуна О.С.,
при секретарі судового засідання: Дубачовій А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя заяву адвоката Волошиної Євгенії Вячеславівни – представника позивача ОСОБА_1 , про ухвалення судом додаткового рішення щодо витрат на правничу допомогу в рамках адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Волошина Євгенія Вячеславівна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

Встановив:
29.05.2026 до суду надійшла заява адвоката Волошина Євгенія Вячеславівна – представника позивача ОСОБА_1 , про ухвалення судом додаткового рішення щодо витрат на правничу допомогу в рамках адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Волошина Євгенія Вячеславівна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування поданої заяви зазначено, що 24.05.2026 до електронного кабінету адвоката надійшло рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22.05.2026, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені у повному обсязі, зокрема, стягнуто на його користь судовий збір, однак не вирішено питання про стягнення витрат на правничу допомогу. У позові було зазначено, що остаточний розрахунок витрат буде подано протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення.
З метою отримання правової допомоги в рамках справи, 25.08.2025 між ОСОБА_1 та АО «Преміум» укладено Угоду про надання правничої допомоги № 86/25.
До заяви про ухвалення судом додаткового рішення щодо витрат на правничу допомогу надані докази, що підтверджують розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи та детальний опис наданих послуг, виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. З огляду на це представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму правничої допомоги в розмірі 5 000,00 грн.
Від представника відповідача – Цильова О.О., надійшли письмові заперечення на вищевказану заяву, в яких він просить відмовити у задоволенні заяви про стягнення правничої допомоги у повному обсязі. Заперечення обґрунтовані тим, що розмір заявлених вимог є завищеним та неспівмірним зі складністю справи та виконаним адвокатом обсягом робіт, адже за своєю суттю справа є нескладною, обсяг документів мінімальним і всі ці документи вже були наявні у позивача, тобто, адвокату не потрібно було проводити жодного збору документів. Крім того, дана справа не потребувала узгодженості правової позиції, оскільки підстави і обґрунтування є простими і не мають альтернативних варіантів. Зазначає, що понесені витрати повинні бути підтвердженими відповідними доказами.
Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати – без повідомлення учасників справи.
У зв`язку з тим, що в рамках даної справи заявлено клопотання лише про розподіл судових витрат, суд дійшов до висновку про розгляд заяви без повідомлення учасників справи. Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, дійшов до наступних висновків.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України).
Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 134 КАС України.
Згідно ч. 2 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 3 ст. 134 КАС України).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини 4-5 ст. 134 КАС України).
Згідно ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Участь адвоката Волошиної Є.В., яка представляє інтереси позивача у справі та факт надання правової допомоги підтверджено наступними доказами (копіями): Угоди про надання правничої допомоги № 86/25, укладеної 25.08.2025 між ОСОБА_1 та АО «Преміум»; ордером Серії АР № 1290876; свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю Серії ЗП № 001557; розрахунком витрат на правничу допомогу на суму 5 000,00 грн; прайсом.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (надалі – Закон № 5076-VI), адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI, договір про надання правничої допомоги – домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Приписами ст. 30 Закону № 5076-VI визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок його обчислення (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни його розміру, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги.
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, відтак суд не вправі втручатися в ці правовідносини.
Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у додатковій постанові від 07.07.2021 в рамках справи № 910/12876/19.
При цьому, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 134 КАС України).
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Аналогічна правова позиція щодо вищенаведеного, до прикладу, міститься у постановах Верховного Суду у справі № 910/4881/18 від 18.12.2018, у справі № 810/3806/18 від 17.09.2019, у справі № 905/1795/18 від 07.11.2019, у справі № 920/653/19 від 03.04.2020, у справі № 922/2685/19 від 08.04.2020, у справі № 320/11366/20 від 13.05.2022.
Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, враховуючи предмет спору, а також зважаючи на заперечення відповідачем розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 5 000,00 грн є надмірною та неспівмірною з фактичним обсягом наданих адвокатом послуг. Відтак, з огляду на обсяг наданих адвокатом послуг, суд, виходячи з критерію пропорційності, вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача, слід зменшити до 2 000,00 грн.
Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст. 252 КАС України, суд

Додатково ухвалив:
Заяву адвоката Волошиної Євгенії Вячеславівни – представника позивача ОСОБА_1 , про ухвалення судом додаткового рішення щодо витрат на правничу допомогу в рамках адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Волошина Євгенія Вячеславівна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення – задовольнити частково.
Постановити додаткове рішення у справі за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Волошина Євгенія Вячеславівна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.
Стягнути із ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , за рахунок бюджетних асигнувань, судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000,00 грн.
Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя         О.С. Яцун