Провадження № 3/641/1179/2026 	Справа № 641/5041/26 	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
01 липня 2026 року        м. Харків 
Суддя Слобідського районного суду міста Харкова Онупко М.Ю., розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП невідомий, громадянина України, офіцеру відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , 
- за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

До Слобідського районного суду міста Харкова надійшов для розгляду адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП ОСОБА_1 .
Згідно протоколу № 54 про військове адміністративне правопорушення від 19.05.2026 року, складеного прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону Мурадли Н.І. огли, вбачається, що 21.04.2026 року, близько 17:00 години, старший 2 групи оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_3 старший сержант ОСОБА_2 та підпорядкований йому член групи оповіщення старший солдат ОСОБА_3 та рядовий ОСОБА_4 спільно з 1 групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 проводили заходи оповіщення військовозобов?язаних та резервістів за адресою: АДРЕСА_3 , більш точна адреса не встановлена, під час яких був зупинений громадянин, що супроводжував малолітню дитину, з метою перевірки військово-облікових документів, в ході спілкування з яким виникла словесна суперечка, в ході якої застосовували фізичну силу до громадянина. Зазначена подія зафіксована на відео перехожими, 28.04.2026 опублікована в мережі Інтернет, а саме на платформі TikTok користувачем ІНФОРМАЦІЯ_7 , та набула суспільного резонансу. При цьому, у ході проведеної перевірки військовою службою правопорядку встановлено, що відеозапис процесу оповіщення громадянина відсутній. Відповідно до витягу з Наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 (з адміністративно-господарської діяльності) від 20.04.2026 за № 141, роботу вищезазначеного ІНФОРМАЦІЯ_2 організовано на території Чугуївського району Харківської області, у свою чергу відповідно до Єдиного адресного реєстру міста Харкова адреса Харківська обл., м. Харків, проспект Байрона належить до Слобідського району. Зі змісту журналу обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам?яті, копіювання цифрової інформації ІНФОРМАЦІЯ_3 вбачається, що старший лейтенант ОСОБА_1 отримав під підпис 21.04.2026 року портативний відеореєстратор для здійснення заходів з оповіщення. Разом з тим, встановлена відсутність відеозапису з нагрудної бодікамери старшого лейтенанта ОСОБА_1 . Таким чином, старший лейтенант ОСОБА_1 , будучи уповноваженою особою на вручення повісток громадянам та здійснення відеофіксації процесу оповіщення, згідно наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про створення груп оповіщення, в ході проведення заходів з оповіщення громадян 21.04.2026 року не забезпечив здійснення відеофіксації процесу оповіщення громадянина. ОСОБА_1 з приводу подій пояснює наступне - діяв у межах законодавства, бодікамеру не отримував, за його словами бодікамера була в інших працівників. Прокурору також не було надано жодних доказів чи відомостей щодо належного документального оформлення будь якого повідомлення про технічну несправність боді камери, що свідчить про справність відеореєстратора під час оповіщення громадянина та про неналежне виконання ОСОБА_1 своїх службових обов?язків, формальний підхід до вимог службової дисципліни.
Таким чином, старший лейтенант ОСОБА_1 будучи військовою службовою особою та будучи особою, уповноваженої вручати повістки, 21.04.2026 року, близько 17 год. 00 хв., під час несення служби у складі групи оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 , у порушення ст.ст. 11, 16, 26, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 2, 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , діючи недбало, протиправно, всупереч інтересам військової служби під час здійснення заходів з оповіщення у складі групи оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_8 не забезпечив відеофіксацію процесу оповіщення громадянина, із закріпленої за ним бодікамери, яку отримав в передбачений чинним законодавством спосіб, тобто у невиконання дотримання встановленого порядку експлуатації та контролю за використанням технічних засобів фіксації, а також у порушенні вимог щодо документування службово значущих обставин під час виконання службових завдань в умовах особливого періоду, що вказує на недбалість і безвідповідальність ОСОБА_1 , який вчинив недбале ставлення до військової служби військовою службовою особою в умовах особливого періоду за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
В судове засідання  ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
У наданих до суду письмових поясненнях по справі  ОСОБА_1 зазначив, що викладені у протоколі висновки прокурора не відповідають дійсним обставинам справи, ігнорують його письмові пояснення, надані до ВСП, та усні пояснення, надані безпосередньо прокурору під час складання протоколу, з огляду на таке. Так 21.04.2026 року він, старший лейтенант ОСОБА_1 , дійсно перебував у місті Харкові у складі вищезазначеної групи оповіщення та виконував службові обов?язки щодо перевірки військово-облікових документів громадян, вручення повісток. Під час здійснення заходів оповіщення виникла конфліктна ситуація, спровокована самими громадянами. На законну вимогу військовослужбовців один із громадян надав документ, що посвідчує особу. Натомість інший громадянин категорично відмовився пред?явити будь-які документи навіть присутньому на місці працівникові поліції. Навпаки, вказана особа почала поводитися агресивно, провокувати військовослужбовців, висловлюватися нецензурною лайкою та ображати особовий склад групи оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відеозапис, розміщений у соціальній мережі TikTok користувачем ІНФОРМАЦІЯ_7 , є вирваним із контексту, відбиває лише фінал конфлікту та не містить зафіксованого факту протиправної поведінки самого громадянина. Таким чином, його дії були спрямовані виключно на виконання службового обов?язку в умовах провокації та агресивної поведінки з боку вказаної особи, що повністю виключає в його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Крім того вказав, що під час складання протоколу прокурору надавалися усні пояснення щодо відсутності бодікамер чи інших засобів відеофіксації у його розпорядженні, з огляду на специфіку залучення групи. Штатні засоби відеореєстрації 21.04.2026 року з 04:30 ранку отримала та використовувала перша (основна) група оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_3 . Група під його керівництвом (друга група) була терміново викликана пізніше виключно для посилення заходів із проведення оповіщення. Оскільки його група залучалася як резерв посилення, технічними засобами відеофіксації на момент виїзду вони забезпечені не були. У протоколі про адміністративне правопорушення прокурор безпідставно вказує на недбале виконання ним службових обов?язків, аргументуючи це відсутністю безперервної відеофіксації. Проте сторона обвинувачення не врахувала реальних обставин залучення особового складу та технічних нормативів.
Так на виконання наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , група під його керівництвом вибула для термінового посилення заходів з оповіщення. Вибувши на виконання службових обов?язків з оповіщення, він діяв у чіткій координації та зв?язався з найближчим підрозділом - групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 , де старшим був старший сержант ОСОБА_2 . Вказана група, де старший був сержант ОСОБА_2 , здійснювала службові обов?язки з самого ранку і була належним чином забезпечена: штатною нагрудною бодікамерою відеофіксації; представником органу Національної поліції для забезпечення правопорядку. Оскільки вони діяли спільно як єдиний зведений підрозділ посилення, супроводжувалися поліцейським та мали в розпорядженні бодікамеру групи ОСОБА_2 , у його діях відсутній умисел чи недбалість щодо технічного забезпечення. Також вказав, що жоден нормативно-правовий акт, який регламентує порядок проведення оповіщення, не містить вимоги щодо наявності індивідуальної бодікамери у кожного без винятку військовослужбовця зі складу груп оповіщення. Зважаючи на те, що група була забезпечена відеофіксацією в межах норм, а конфлікт став наслідком протиправної поведінки громадян, у його діях відсутній факт недбалого ставлення до військової служби, а отже - відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Окрім іншого зазначив, що у протоколі про адміністративне правопорушення прокурор безпідставно наголошує на тому, що група оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_4 здійснювала заходи за межами своєї адміністративно-територіальної відповідальності (у місті Харкові). Відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року, ІНФОРМАЦІЯ_8 мають законне право здійснювати призов та оповіщення громадян незалежно від місця їх перебування на військовому обліку. Норми Постанови № 560 зняли будь-які територіальні обмеження для ІНФОРМАЦІЯ_8 щодо перевірки документів та вручення повісток у межах загальнонаціональних мобілізаційних заходів. Таким чином, перебування нашої групи оповіщення у місті Харкові та здійснення там перевірки військово-облікових документів було повністю законним, правомірним та здійснювалося в межах наданих державою повноважень.
Таким чином, ОСОБА_1 зазначив, що оскільки відеофіксація у зведеному підрозділі була штатно забезпечена, але технічний пристрій розрядився внаслідок тривалого виконання завдань, а сам факт оповіщення особи був зірваний протиправними діями та втечею цієї ж особи, у його діях відсутній склад та подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Відповідно до ч. 1 ст. 172-15 КУпАП диспозиція статті передбачає недбале ставлення військової службової особи до військової служби.
Частиною 2 ст. 172-15 КУпАП передбачена відповідальність за діяння, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, а саме за недбале ставлення військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022р. в Україні з 24.02.2022 р. введений воєнний стан строком на 30 діб, який надалі продовжувався указами Президента України та триває досі. Таким чином, на даний час в Україні діє особливий період.
Згідно з Законом України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Суб`єктом даного правопорушення є військова службова особа. Під військовими службовими особами розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, полягає у недбалому ставленні військової службової особи до військової служби в умовах особливого періоду.
Недбалим ставленням до військової служби є несумлінне ставлення службової особи до покладених на неї службових обов`язків, що виявляється в їх невиконанні (бездіяльність) або у неналежному виконанні (дія).
Несумлінне ставлення до службових обов`язків характеризує об`єктивну сторону вчиненого і полягає в тому, що за наявності реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє, або хоча і діє, але неналежним чином.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколом № 54 про військове адміністративне правопорушення від 19.05.2026 року, функціональними обов`язками офіцера відділення обліку мобілізаційної роботи відділу, ІНФОРМАЦІЯ_2 затвердженими від 01.07.2026 року, витягом із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 (по стройовій частині) № 373 від 30.12.2024 року, поіменним списком військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_3 , які згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 20.04.2026 року № 141 виконували заходи оповіщення, серед яких зазначений офіцер відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2  ОСОБА_1 , журналом обліку проведення інструктажів з групою оповіщення по здійсненню мобілізаційних заходів ІНФОРМАЦІЯ_3 , розпочатий 01.02.2026 року, де міститься особистий підпис ОСОБА_1 , журналом обліку видачі, повернення портативного відеореєстратора та карт пам`яті, копіювання цифрової інформації, розпочатого 18.06.2024 року, де міститься особистий підпис ОСОБА_1 про тримання приладу Bood, НОМЕР_1, та зазначена дата отримання 21.04.2026 року 05:40 год., дата повернення 21.04.2026 року 23:10 год., письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
У відповідності до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП суд вважає вище перелічені докази, які безпосередньо досліджені ним, належними, допустимими, достовірними і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій особи, що притягається до адміністративної відповідальності, та визнання його винуватості.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в діях  ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, тобто недбале ставлення до військової служби військовою службовою особою в умовах особливого періоду.
Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, з метою виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.
Крім того, суддею враховано, що відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно із ч. 8 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.
У зв`язку з цим суддя приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 252, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, який необхідно сплатити за наступними реквізитами: рахунок отримувача UA558999980313030106000020649, назва отримувача ГУК Харків обл./МТГ Харків/21081100, код отримувача (за ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 21081100.
Роз`яснити, що відповідно до ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу. 
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення, а також прокурором у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 7 КУпАП.
Повний текст постанови виготовлено 06.07.2026 року. 

 Суддя- 	М.  Ю.  Онупко