ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 601/1428/25 пров. № А/857/1262/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,
суддя Запотічний І.І.,
суддя Шинкар Т.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 04 грудня 2025 року про виправлення описки у судовому рішенні у справі № 601/1428/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про закриття адміністративного провадження (головуючий-суддя Клим Т.П., м.Кременець, Тернопільська область, письмове провадження), -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 ) звернувся до Кременецького районного суду Тернопільської області з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, в якому просив скасувати постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення від 30 квітня 2025 року, серії ББА №271931, капітана поліції ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП у Тернопільській області Василечка Ігоря Петровича, а справу закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 17 червня 2025 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року, позовні вимоги задоволено:
- «постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення від 30 квітня 2025 року, серії ББА №271931, капітана поліції ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП у Тернопільській області - Вальчишина Ігоря Петровича, та закриття справи за відсутності події і складу адміністративного правопорушення - скасовано, а матеріали справи надіслано на новий розгляд до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області».
Надалі, ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 04 грудня 2025 року виправлено описку в судовому рішенні від 17 червня 2025 року у справі №601/1428/25, а саме - другий абзац резолютивної частини рішення викладено в наступній редакції - «Постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення від 30 квітня 2025 року, серії ББА №271931, капітана поліції ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП у Тернопільській області - Василечка Ігоря Петровича - скасувати, а матеріали справи надіслати на новий розгляд до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області».
ОСОБА_1 з ухвалою суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу. Просить апеляційний суд скасувати оскаржену ухвалу та прийняти нову, якою внести виправлення в рішення суду Кременецького районного суду Тернопільської області від 17 червня 2025 року та абзац другий резолютивної частини викласти в наступній редакції – «скасувати постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення від 30 квітня 2025 року, серії ББА №271931, капітана поліції ВП №1 (м.Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області і закрити справу про адміністративне правопорушення зв відсутністю події і складу адміністративного правопорушення». 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 покликається на те, що прийнявши оскаржену ухвалу про виправлення описки суд першої інстанції фактично змінив суть та зміст рішення.
Головне управління Національної поліції в Тернопільській області подало відзив, в якому проти вимог ОСОБА_1 заперечує, вважає їх безпідставними та просить у задоволенні скарги відмовити. 
За правилами ст. 253 КАС України питання про внесення виправлень суд може вирішити в порядку письмового провадження. З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на ухвалу про внесення виправлень в судове рішення, в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.
За змістом оскарженої ухвали Кременецький районний суд Тернопільської області виявив допущену в резолютивній частині рішення від 17 червня 2025 року у справі №601/1428/25 описки, а саме: 
- вказано - «Постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення від 30 квітня 2025 року, серії ББА №271931, капітана поліції ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП у Тернопільській області - Вальчишина Ігоря Петровича, а справу закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення - скасувати, а матеріали справи надіслати на новий розгляд до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області.», 
- замість правильного - «Постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення від 30 квітня 2025 року, серії ББА №271931, капітана поліції ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП у Тернопільській області - Вальчишина Ігоря Петровича - скасувати, а матеріали справи надіслати на новий розгляд до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області».
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає, що внесення виправлення в рішення суду, суд першої інстанції фактично змінив його резолютивну частину.
Апеляційний суд з таким доводом Осіїка В.С. не погоджується з огляду на те, що предметом оскарження у справі №601/1428/25 була постанова про закриття справи про адміністративне правопорушення від 30 квітня 2025 року, серії ББА №271931, капітана поліції ВП №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП у Тернопільській області Василечка Ігоря Петровича. Згадана постанова, як зазначалось вище, у цій справі скасована рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 17 червня 2025 року, та залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 серпня 2025 року. 
За змістом мотивів вказаних вище судових рішень суди зазначили, що:
«зі змісту ч.1 ст.38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку. Тобто для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення. У разі недоведеності наявності складу адміністративного правопорушення та не підтвердження його належними та допустимими доказами, виключається можливість закрити провадження у адміністративній справі саме за п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.
Крім того, за змістом статті 247 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення відносно особи може бути закрита як з реабілітуючих, так і нереабілітуючих підстав.
Так, п.1 ст 247 КУпАП, зокрема, передбачено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, що є реабілітуючою підставою для закриття провадження.
Закриття провадження на підставі п. 7 ст.247КУпАП у зв`язку із закінченням, на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст.38 КУпАП, відповідно, є нереабілітуючою підставою для закриття провадження.
Отже, встановлення вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, повинно вирішуватись в залежності від стадії провадження, на якій виникли обставини, передбачені ст.247 КУпАП, що виключають провадження у справі, а також з урахуванням позиції особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, щодо підстав для закриття провадження у справі.
Вказані обставини не врахував начальник відділення поліції №1 (м.Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області при винесенні оскаржуваної постанови».
Зазначені вище висновки судів зумовили обраний та відображений в резолютивній частині спосіб судового захисту.
Таким чином, апеляційний суд не погоджується з доводами апеляційної скарги що суд першої, внісши виправлення в рішення суду, фактично змінив його суть та зміст. За змістом оскарженої ухвали та згаданих вище судових рішень у цій справі вносячи виправлення в судове рішення суд першої інстанції фактично відновив логіку викладення резолютивної частини у взаємозв`язку з висновками викладеними у цьому ж рішенні. 
Суд також звертає увагу на те, що формулювання резолютивної частини рішення від 17 червня 2025 року у справі №601/1428/25 ОСОБА_1 фактично влаштовувало, так як апеляційної скарги він не подавав, а порушив питання про зміст резолютивної частини лише після закінчення апеляційного провадження. При цьому вимогу, яку заявлено в апеляційній скарзі якраз і можна трактувати як вимогу про зміну змісту і суті рішення, так як така вимога виходить за межі обставин та висновків як Кременецького районного суду Тернопільської області так і Восьмого апеляційного адміністративного суду у цій справі.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст. 316 суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За правилами ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України перерозподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 04 грудня 2025 року про виправлення описки у судовому рішенні у справі № 601/1428/25 – без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Головуючий суддя	 	О. І. Довга 	
судді	 	І. І. Запотічний 	
 	 	Т. І. Шинкар