номер провадження справи 17/61/26

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2026 Справа № 908/847/26
м. Запоріжжя 

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Корсун В.Л. розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників матеріали справи № 908/847/26 

за позовною заявою: товариства з обмеженою відповідальністю “УКРАВІТ САЙЕНС ПАРК”, 18028, м. Черкаси, вул. Мукана лейтенанта, буд. 9, 11/1
до відповідача: приватного підприємства “Укрлан”, 70010, Запорізька область, Вільнянський район, с. Тернівка, вул. Куликівська, буд. 50 
про стягнення 805 188,95 грн

СУТЬ СПОРУ:

03.04.26 до Господарського суду Запорізької області в системі “Електронний суд” надійшла позовна заява за вих. від 03.04.26 № 153-7/2026 товариства з обмеженою відповідальністю “УКРАВІТ САЙЕНС ПАРК” (надалі ТОВ “УКРАВІТ САЙЕНС ПАРК”) з вимогами до приватного підприємства “Укрлан” (далі ПП “Укрлан”) про стягнення заборгованості за договором поставки від 14.01.25 № 22871-2025-Зп у розмірі 805 188395 грн, з яких: 532 490,91 основного боргу, 88 237,90 грн пені, 8 639,60 грн - 3 % річних, 150 498,18 грн - 20 % штрафу та 25 322,36 грн курсової різниці.
06.04.26 автоматизованою системою документообігу Господарського суду Запорізької області здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, справу № 908/847/26 передано на розгляд судді Корсуну В.Л. 
Ухвалою від 13.04.26 судом позовну заяву ТОВ “УКРАВІТ САЙЕНС ПАРК” за вих. від 03.04.26 № 153-7/2026 залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 5 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху та встановлено позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду заяви про усунення недоліків, до якої надати докази сплати судового збору у розмірі 0,01 грн за звернення до господарського суду з позовною заявою (оригінал документу, який підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі).
14.04.26 до суду в системі “Електронний суд” надійшла заява за вих. від 14.04.26 № 159-7/2026 про усунення недоліків (зареєстровано канцелярією суду та передано судді 15.04.26), в якій позивачем (представником позивача) усунуто недоліки вказані в ухвалі суду від 13.04.26.
Ухвалою від 20.04.26 судом позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/847/26 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) учасників справи.
Враховуючи положення ч. 1, ч. 4 ст. 116 та ст. 248 ГПК України, граничним строком розгляду цієї справи судом є 19.06.26 включно.
Частиною 1 ст. 251 ГПК України передбачено, що відзив подається протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч. 4 ст. 166 ГПК України, відповідь на відзив подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання відповіді на відзив, який дозволить позивачу підготувати свої міркування, аргументи та відповідні докази, іншим учасникам справи - отримати відповідь на відзив завчасно до початку розгляду справи по суті, а відповідачу - надати учасникам справи заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті.
Згідно із ч. 4 ст. 167 ГПК України, заперечення подається в строк, встановлений судом. Суд має встановити такий строк подання заперечення, який дозволить іншим учасниками справи отримати заперечення завчасно до початку розгляду справи по суті.
Частинами 1-3 ст. 252 ГПК України визначено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через 30 днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом 30 днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.
Згідно із ч. 5 та ч. 7 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше 5 днів з дня отримання відзиву.
Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Як свідчать наявні матеріали справи, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін ні позивач, ні відповідач суду не надали. Докази зворотнього в матеріалах цієї справи відсутні.
В обґрунтування своєї правової позиції позивач у позовній заяві за вих. від 03.04.26 № 153-7/2026 зазначив, що відповідач в порушення умов договору поставки від 14.01.25 № 22871-2025-Зп не в повному обсязі здійснив оплату поставленого товару, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість за вказаним договором у розмірі 532 490,91 грн. Згідно із п. 6.6. договору, якщо у Специфікації визначено грошовий еквівалент ціни Товару (його частини) в іноземній валюті, Постачальник розраховує суму оплати Товару у гривнях за офіційним курсом Національного банку України відповідної валюти на день оплати за Товар. При оформленні Постачальником претензії чи позовної заяви у випадку наявності простроченої заборгованості за поставлений товар, Постачальник розраховує суму оплати (залишок заборгованості за товар) у гривнях за офіційним курсом НБУ відповідної валюти на дату, що передує дню оформлення такої претензії чи позовної заяви. Якщо інше не зазначено у Специфікації, Постачальник застосовує положення цього пункту у випадку збільшення курсу іноземної валюти на 0,3 % або більше відсотків від курсу іноземної валюти зафіксованого у Специфікації. Якщо на день проведення Покупцем розрахунків (на дату здійснення оплати Товару або передачі векселів), курс іноземної валюти буде меншим від курсу, що зафіксований у Специфікації, Покупець проводить оплату Товару, виходячи з курсу, що зафіксований у Специфікації. Відповідно до п. 6.7. договору, у випадку розрахунку Постачальником суми оплати Товару у гривнях за офіційним курсом НБУ на день здійснення Покупцем фактичної оплати Товару у повному обсязі, коригування вартості Товару оформлюється Актом коригування вартості Товару протягом 60 календарних днів з дня здійснення Покупцем фактичної оплати у повному обсязі за Товар. Постачальник складає та направляє Покупцю Акт коригування вартості Товару Укрпоштою цінним листом з описом вкладення. Якщо Покупець не повернув підписаний зі свого боку Акт коригування вартості Товару Постачальнику протягом 5 робочих днів з дня його направлення, Акт коригування вартості Товару вважається підписаний з боку Покупця. У відповідності до п. 7.2. договору, за несвоєчасну оплату Товару Відповідач сплачує Позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від розміру несвоєчасно виконаного або невиконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 7.7. договору визначено, що в разі порушення Покупцем строку оплати Товару більш ніж на 60 календарних днів, Відповідач сплачує Позивачу штраф у розмірі 20% від простроченої суми оплати. Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК У, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, зобов`язаний на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. А тому, позивач посилаючись на умови договору та ст. 625 ЦК України просить суд стягнути з відповідача на свою користь 805 188395 грн, з яких: 532 490,91 основного боргу, 88 237,90 грн пені, 8 639,60 грн - 3 % річних, 150 498,18 грн - 20 % штрафу та 25 322,36 грн курсової різниці.
Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, відзив на позов не подав. Заяви/клопотання з процесуальних питань від відповідача до суду не надходили.
Про відкриття провадження у даній справі та її розгляд судом відповідач був повідомлений належним чином.
Частиною 5 ст. 176 ГПК України встановлено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.
Згідно із ч.ч. 3, 7 ст. 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають електронного кабінету та яких неможливо сповістити за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає чи не перебуває.
Відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
З положень ч. 4 ст. 89 ЦК України слідує, що до Єдиного державного реєстру вносяться, зокрема, відомості про місцезнаходження юридичної особи.
Згідно із ч. 1 ст. 7 та ст. 10 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань”, Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру. Якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.
Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, адресою місцезнаходження відповідача – приватного підприємства “Укрлан” є: 70010, Запорізька область, Вільнянський район, с. Тернівка, вул. Куликівська, буд. 50.
У зв`язку з відсутністю станом на час відкриття провадження у даній справі № 908/847/26 зареєстрованого електронного кабінету у приватного підприємства “Укрлан”, ухвала Господарського суду Запорізької області від 20.04.26 про відкриття провадження у справі № 908/847/26 була направлена відповідачу на вищезазначену адресу. 
Разом з тим, 11.05.26 вказана ухвала суду була повернута підприємством поштового зв`язку до господарського суду без вручення адресату, з відміткою (дослівно): “Одержувач відсутній за вказаною адресою”.
Суд зазначає, що відповідач у даній справі є юридичною особою, на яку відповідно до положень ст. 4, ч. 1, п. 10 ч. 2 ст.9 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань” покладено обов`язок зазначати достовірні дані щодо місцезнаходження юридичної особи та які відповідно до положень ст. 10 зазначеного Закону вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. 
Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України “Про поштовий зв`язок” та Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.09 № 270. 
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 09.02.22 у справі № 916/939/15-г.
Відповідно до змісту постанови Верховного Суду від 14.08.20 у справі № 904/2584/19, Касаційний господарський суд, здійснивши аналіз статей 120, 242 ГПК України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, дійшов висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.
Верховний Суд у вищевказаній постанові також зазначив, що встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.
День невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду (зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду від 07.06.22 у справі № 910/4430/21).
Судом також враховано, що відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.08, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. 
Про хід розгляду справи відповідач міг дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України “Єдиний державний реєстр судових рішень”://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України “Про доступ до судових рішень” № 3262-IV від 22.12.05 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.
Крім того, судом враховано, що Законом України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами” (набрав законної сили 18.10.23) внесено зміни, зокрема, до ч. 6 ст. 6 ГПК України та викладено її в наступній редакції: “…Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. 
Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат.
Якщо реєстрація електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить релігійним переконанням особи, яка зобов`язана його зареєструвати відповідно до цієї частини, передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки звернення до суду такою особою без реєстрації електронного кабінету у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду не застосовуються за умови, що особа заявила про такі обставини одночасно із поданням відповідного документа шляхом подання окремої обґрунтованої письмової заяви. …”.
Крім того, вказаним Законом внесено зміни також в ч. 7 ст. 42 ГПК України та викладено її в наступній редакції: “… Якщо цим Кодексом передбачено обов`язок учасника справи щодо надсилання копій документів іншим учасникам справи, такі документи в електронній формі можуть направлятися з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а в разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.
Якщо інший учасник справи (відповідно до ч. 6 ст. 6 цього Кодексу) зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет, але не зареєстрував його, учасник справи, який подає документи до суду в електронній формі з використанням електронного кабінету, звільняється від обов`язку надсилання копій документів такому учаснику справи.
Суд, направляючи такому учаснику справи судові виклики і повідомлення, ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом, зазначає у цих документах про обов`язок такої особи зареєструвати свій електронний кабінет та про можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами. …”.
Частиною 2 розділу ІІ “Прикінцеві положення” вищезазначеного Закону встановлено, що справи в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цим Законом, розглядаються за правилами, що діють після введення в дію цього Закону. 
З викладеного вбачається, що з 18.10.23, зокрема, на юридичних осіб покладено обов`язок зареєструвати електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), а також встановлено, що документи, які в обов`язковому порядку мають надсилатися іншій стороні, можуть надсилатись в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля).
Більш того, неявка керівника чи уповноваженого (них) представника (ків) відповідача в судові засідання у цій справі не позбавляє права і обов`язку суд прийняти законне і обґрунтоване рішення у справі № 908/847/26 по суті спору протягом розумного строку визначеного чинним ГПК України. 
Суд зазначає, що відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.97, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У відповідності до ст. 42 ГПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до ін. учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтись в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Наявні матеріали справи за № 908/847/26 дозволяють розглянути справу по суті спору.
За таких обставин, спір у справі підлягає вирішенню за наявними матеріалами.
Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
З урахуванням дії режиму воєнного стану, повітряними тривогами в м. Запоріжжі, а також наявними випадками відключеннями будівлі суду від електропостачання, в Господарському суді Запорізької області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи. Відтак, з метою забезпечення учасників справи правом на належний судовий захист, справу розглянуто у розумні строки враховуючи вищевказані обставини та факти. 
При цьому, судом враховано, що:
- у відповідності до ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається; 
- станом на час прийняття та підписання процесуального рішення у цій справі по суті спору бойові дії ведуться на території Запорізької області, а не в місті Запоріжжя; 
- прийом документів Господарським судом Запорізької області здійснюється в паперовому та електронному вигляді; 
- сторони по справі користуючись правами визначеними ст. ст. 42, 46 ГПК України, вправі клопотати та подавати заяви у справі як в паперовому, так і в електронному вигляді. 
Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ: 

14.01.25 між товариством з обмеженою відповідальністю “УКРАВІТ САЙЕНС ПАРК” (Постачальник) та приватним підприємством “Укрлан” (Покупець) укладено договір поставки № 22871-2025-Зп (Договір). 
У відповідності до п. 1.1. Договору, на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобов`язується поставити Покупцеві Товар, а Покупець зобов`язується прийняти Товар та оплатити його. Товар - засоби захисту рослин, добрива з мікроелементами, регулятори росту рослин, насіння сільськогосподарських культур, мінеральні добрива, зазначені у відповідній Специфікації до Договору.
Поставка Товару (п. 2.1. Договору) здійснюється, як правило, окремими партіями на підставі Специфікацій, підписаних Сторонами. Партія Товару - Товар в кількості та асортименті, що постачається Постачальником Покупцеві на умовах Договору згідно з кожного, окремою Специфікацією.
Специфікація оформлюється Постачальником на підставі відповідної заявки Покупця протягом 3 робочих днів з дня отримання Заявки, та містить, зокрема, найменування Товару та його кількість, умови та строк поставки, ціну за одиницю Товару та ціну партії Товару, порядок розрахунків (п. 2.2. Договору).
Відповідно до п. 3.1. Договору, кожна окрема партія Товару обов`язково супроводжується видатковою накладною (ВН), оформлення якої здійснюється під час відвантаження Товару на складі Постачальника. 
Згідно із п. 3.2. Договору, поставка Товару оформлюється шляхом складання та підписання повноваженими представниками Сторін відповідних накладних та/або актів приймання-передачі Товару.
Пунктом 3.3. Договору встановлено, що підписані представником Покупця ВН є підтвердженням належного виконання Постачальником зобов`язань щодо поставки за кількістю, асортиментом, а також комплектністю. 
У відповідності до п. 5.1.1. Договору, Постачальник зобов`язаний передати Товар покупцеві на умовах, які вказані в Специфікаціях до Договору.
Покупець зобов`язаний сплатити вартість Товару в установлені терміни, в розмірі та у визначеному порядку (п. 5.2.1. Договору). 
Згідно із п. 6.1. Договору, ціна Договору, складається з суми вартості Товару, поставлених Постачальником протягом строку його дії.
Пунктом 6.2. Договору визначено, що вартість партії Товару визначається на підставі ціни на Товар, зазначеної у Специфікації та ВН. Вартість пакування та маркування входить до ціни Товару.
Відповідно до п. 6.5. Договору, Покупець здійснює оплату, кожної окремої партії Товару в порядку, викладеному у Специфікації, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. Датою оплати вважається дата зарахування коштів на поточний рахунок Постачальника.
Якщо у Специфікації визначено грошовий еквівалент ціни Товару (його частини) в іноземній валюті, Постачальник розраховує суму оплати Товару у гривнях за офіційним курсом НБУ відповідної валюти на день оплати, за Товар. При оформленні Постачальником претензії чи позовної заяви у випадку наявності простроченої заборгованості за поставлений товар, Постачальник розраховує суму оплати (залишок заборгованості за товар) у гривнях за офіційним курсом НБУ відповідної валюти на дату, що передує дню оформлення такої претензії чи позовної заяви. Якщо інше не зазначено у Специфікації, Постачальник застосовує положення цього пункту у випадку збільшення курсу іноземної валюти на 0,3% або більше відсотків від курсу іноземної валюти зафіксованого у Специфікації. Якщо на день проведення Покупцем розрахунків (на дату здійснення оплати Товару або передачі векселів), курс іноземної валюти буде меншим від курсу, що зафіксований у Специфікації, Покупець проводить оплату Товару, виходячи з курсу, що зафіксований у Специфікації (п. 6.6. Договору).
Пунктом 6.7. Договору визначено, що у випадку розрахунку Постачальником суми оплати Товару у гривнях за офіційним курсом НБУ на день здійснення Покупцем фактичної оплати Товару у повному обсязі, коригування вартості Товару оформлюється Актом коригування вартості Товару протягом 60 календарних днів з дня здійснення Покупцем фактичної оплати у повному обсязі за Товар. Постачальник складає та направляє Покупцю Акт коригування вартості Товару Укрпоштою цінним листом з описом вкладення. Якщо Покупець не повернув підписаний зі свого боку Акт коригування вартості Товару Постачальнику протягом 5 робочих днів з дня його направлення, Акт коригування вартості Товару вважається підписаний з боку Покупця.
Згідно із п. 6.8. Договору, оплата нарахованої суми грошових коштів за Актом коригування вартості Товару, здійснюється Покупцем протягом 5 робочих днів з дати укладання Акту.
У відповідності до п. 6.9. Договору, При здійсненні оплати за Товар Покупець зобов`язується зазначати у платіжних документах призначення платежу, в т.ч., номер та дату Специфікації, або номер та дату Договору, або номер та дату накладної, на підставі якої здійснюється оплата. Якщо Покупець не дотримується порядку розрахунків по Договору, а також, положень цього пункту Договору, Постачальник має право на власний розсуд зарахувати отримані від Покупця грошові кошти в будь-якому порядку та послідовності на погашення існуючої заборгованості Покупця, в тому числі по нарахованим пені/штрафу, за попередніми поставками по Договору, не беручи до уваги призначення платежу, зазначене в платіжному документі Покупця.
Якщо дата оплати Товару Покупцем припадає на неробочий день, оплата Товару здійснюються Покупцем в робочий день, що передує неробочому дню (6.14. Договору).
Пунктом 13.1. Договору визначено, що цей Договір набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печатками Сторін, і діє до 31.12.25 включно, а в частині розрахунків до повного їх виконання.
Згідно із Додатком № 463-К-2025-ЮС від 14.01.25 до Договору (Специфікація на товар, що поставляється), Постачальник поставляє товар Покупцю на загальну вартість 443 461,14 грн, що еквівалентно на день складання цієї Специфікації 10 491,35 доларам США (п. 1). Оплата товару здійснюється на наступних умовах: попередня оплата 20 % від загальної вартості Товару, що складає 88 692,23 грн (2 098,27 еквівалент доларів США), у т.ч. ПДВ 20 % сплачується на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 3-х банківських днів, але в будь-якому разі до моменту поставки Товару Покупцю (п. 2). Остаточна сума 80 % від загальної вартості Товару, що складає 354 768,91 грн (8 393,08 еквівалент доларів США), в т.ч. ПДВ 20 % сплачується до 31.10.25. Відтермінування здійснюється завдяки підтримці американського народу, наданій через Агентство США з міжнародного розвитку (USAID) у рамках програми USAID з аграрного і сільського розвитку (АГРО), яка виконується компанією Кімонікс Інтернешнл Інк (п. 2). Постачальник зобов`язується продати та передати у власність Покупця Товар на умовах DAP (Інкотермс 2010) за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с. Тернівка, вул. Куликівська, буд. 50 (п. 3). Орієнтовний термін відвантаження Товару: до 30.04.25 (п. 4). Курс на дату підписання цієї Специфікації складає 42,2692 за 1 долар США за офіційним курсом НБУ, Сторони перераховують вартість товару, що підлягає сплаті Постачальнику, у разі, якщо курс іноземної валюти на день оплати за цією Специфікацією перебільшив 0,3 %, відповідно до порядку зазначеного у Договорі (п. 7). Ця Специфікація (Додаток) набирає чинності з дати її підписання, і є невід`ємною частиною Договору поставки від 14.01.25 № 22871-2025-Зп (п. 11). 
На виконання вказаного Додатку № 463-К-2025-ЮС від 14.01.25 до Договору (Специфікації на товар, що поставляється), Постачальник поставив товар Покупцю на загальну вартість 443 461,14 грн, що підтверджується видатковими накладними, а саме: від 15.01.25 № ЦБ-331 на суму 174 858,72 грн, від 24.03.25 № ЦБ-6031 на суму 220 455,30 та від 24.04.25 № ЦБ-15646 на суму 48 147,12 грн.
ПП “Укрлан” здійснив оплату позивачу за вказану поставку Товару згідно Додатку № 463-К-2025-ЮС від 14.01.25 до Договору (Специфікації на товар, що поставляється) на загальну суму 308 692,23 грн, що підтверджується банківськими виписками АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», а саме: 14.01.25 платіж на 73 910,19 грн, 15.01.25 платіж на 14 782,04 грн, 21.01.26 платіж на 120 000,00 грн та 09.03.26 платіж на 100 000,00 грн. 
Згідно із Додатком № 465-К-2025-ЮС від 14.01.25 до Договору (Специфікація на товар, що поставляється), Постачальник поставляє товар Покупцю на загальну вартість 497 152,50 грн, що еквівалентно на день складання цієї Специфікації 11 761,58 доларам США (п. 1). Оплата товару здійснюється на наступних умовах: попередня оплата 20 % від загальної вартості Товару, що складає 99 430,50 грн (2 352,32 еквівалент доларів США), в т.ч. ПДВ 20 % сплачується на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 3-х банківських днів, але в будь-якому разі до моменту поставки Товару Покупцю (п. 2). Остаточна сума 80 % від загальної вартості Товару, що складає 397 722,00 грн (9 409,26 еквівалент доларів США), в т.ч. ПДВ 20 % сплачується до 31.10.25 (п. 2). Постачальник зобов`язується продати та передати у власність Покупця Товар на умовах EXW (Інкотермс 2010) за адресою: Черкаська область, м. Черкаси, проїзд Енергобудівельників, 10 (п. 3). Орієнтовний термін відвантаження Товару: до 30.04.25 (п. 4). Курс на дату підписання цієї Специфікації складає 42,2692 за 1 долар США за офіційним курсом НБУ, Сторони перераховують вартість товару, що підлягає сплаті Постачальнику, у разі, якщо курс іноземної валюти на день оплати за цією Специфікацією перебільшив 0,3 %, відповідно до порядку зазначеного у Договорі (п. 7). Ця Специфікація (Додаток) набирає чинності з дати її підписання, і є невід`ємною частиною Договору поставки від 14.01.25 № 22871-2025-Зп (п. 9). 
На виконання вказаного Додатку № 465-К-2025-ЮС від 14.01.25 до Договору (Специфікації на товар, що поставляється), Постачальник поставив товар Покупцю на загальну вартість 497 152,50 грн, що підтверджується видатковою накладною від 15.01.25 № ЦБ-330 на суму 497 152,50 грн.
ПП “Укрлан” здійснив оплату позивачу за вказану поставку Товару згідно Додатку № 465-К-2025-ЮС від 14.01.25 до Договору (Специфікації на товар, що поставляється) на загальну суму 99 430,50 грн, що підтверджується банківськими виписками АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», а саме: 14.01.25 платіж на 82 858,75 грн та 15.01.25 платіж на 16 571,75 грн. 
Згідно із Додатком № 9760-В-2025 від 02.04.25 до Договору (Специфікація на товар, що поставляється), Постачальник поставляє товар Покупцю на загальну вартість 1 439,78 грн, що еквівалентно на день складання цієї Специфікації 34,80 доларам США (п. 1). Покупець оплачує Товар протягом 3-х календарних днів з дати укладання Сторонами цієї Специфікації (п. 2). Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця Товар на умовах DAP (Інкотермс 2010) за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с. Тернівка, вул. Куликівська, буд. 50 (п. 3). Орієнтовний термін відвантаження Товару: до 10.04.25 (п. 4). Курс на дату підписання цієї Специфікації складає 41,3730 за 1 долар США за офіційним курсом НБУ, Сторони перераховують вартість товару, що підлягає сплаті Постачальнику, у разі, якщо курс іноземної валюти на день оплати за цією Специфікацією перебільшив 0,3 %, відповідно до порядку зазначеного у Договорі (п. 7). Ця Специфікація (Додаток) набирає чинності з дати її підписання, і є невід`ємною частиною Договору поставки від 14.01.25 № 22871-2025-Зп (п. 9). 
На виконання вказаного Додатку № 9760-В-2025 від 02.04.25 до Договору (Специфікації на товар, що поставляється), Постачальник поставив товар Покупцю на загальну вартість 1 439,78 грн, що підтверджується видатковими накладними від 03.04.25 № ЦБ-9366 на суму 719,89 грн та № ЦБ-9372 на суму 719,89 грн.
ПП “Укрлан” здійснив оплату позивачу за вказану поставку Товару згідно Додатку № 9760-В-2025 від 02.04.25 до Договору (Специфікації на товар, що поставляється) на загальну суму 1 439,78 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 07.04.25 № 1620_00000/f0eba81b-e2cf-4ff3-adb2-2a97aecac4f6 на загальну суму 1 439,78 грн. 
Згідно із Додатком № 11774-В-2025 від 14.04.25 до Договору (Специфікація на товар, що поставляється), Постачальник поставляє товар Покупцю на загальну вартість 990,84 грн, що еквівалентно на день складання цієї Специфікації 23,94 доларам США (п. 1). Покупець оплачує Товар протягом 3-х календарних днів з дати укладання Сторонами цієї Специфікації (п. 2). Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця Товар на умовах EXW (Інкотермс 2010) за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Венеціанова, 1 (п. 3). Орієнтовний термін відвантаження Товару: до 14.04.25 (п. 4). Курс на дату підписання цієї Специфікації складає 41,3879 за 1 долар США за офіційним курсом НБУ, Сторони перераховують вартість товару, що підлягає сплаті Постачальнику, у разі, якщо курс іноземної валюти на день оплати за цією Специфікацією перебільшив 0,3 %, відповідно до порядку зазначеного у Договорі (п. 7). Ця Специфікація (Додаток) набирає чинності з дати її підписання, і є невід`ємною частиною Договору поставки від 14.01.25 № 22871-2025-Зп (п. 9). 
На виконання вказаного Додатку № 11774-В-2025 від 14.04.25 до Договору (Специфікації на товар, що поставляється), Постачальник поставив товар Покупцю на загальну вартість 990,84 грн, що підтверджується видатковою накладною від 14.04.25 № ЦБ-11485 на суму 990,84 грн.
ПП “Укрлан” здійснив оплату позивачу за вказану поставку Товару згідно Додатку № 11774-В-2025 від 14.04.25 до Договору (Специфікації на товар, що поставляється) на загальну суму 990,84 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 14.04.25 № 1629_00000/4d5b902c-c0fc-4dc0-93f3-be2a4522727f на загальну суму 990,84 грн. 
Згідно із Додатком № 12022-В-2025 від 14.04.25 до Договору (Специфікація на товар, що поставляється), Постачальник поставляє товар Покупцю на загальну вартість 2 520,54 грн, що еквівалентно на день складання цієї Специфікації 60,90 доларам США (п. 1). Покупець оплачує Товар протягом 3-х календарних днів з дати укладання Сторонами цієї Специфікації (п. 2). Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця Товар на умовах DAP (Інкотермс 2010) за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с. Тернівка, вул. Куликівська, буд. 50 (п. 3). Орієнтовний термін відвантаження Товару: до 14.04.25 (п. 4). Курс на дату підписання цієї Специфікації складає 41,3879 за 1 долар США за офіційним курсом НБУ, Сторони перераховують вартість товару, що підлягає сплаті Постачальнику, у разі, якщо курс іноземної валюти на день оплати за цією Специфікацією перебільшив 0,3 %, відповідно до порядку зазначеного у Договорі (п. 7). Ця Специфікація (Додаток) набирає чинності з дати її підписання, і є невід`ємною частиною Договору поставки від 14.01.25 № 22871-2025-Зп (п. 9). 
На виконання вказаного Додатку № 12022-В-2025 від 14.04.25 до Договору (Специфікації на товар, що поставляється), Постачальник поставив товар Покупцю на загальну вартість 2 520,54 грн, що підтверджується видатковою накладною від 14.04.25 № ЦБ-11702 на суму 2 520,54 грн.
ПП “Укрлан” здійснив оплату позивачу за вказану поставку Товару згідно Додатку № 12022-В-2025 від 14.04.25 до Договору (Специфікації на товар, що поставляється) на загальну суму 2 520,54 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 14.04.25 № 1630_00000/de3a59c0-f8dd-4050-b336-44188925734b на загальну суму 2 520,54 грн. 
Згідно із Додатком № 12780-В-2025 від 16.04.25 до Договору (Специфікація на товар, що поставляється), Постачальник поставляє товар Покупцю на загальну вартість 3 510,61 грн, що еквівалентно на день складання цієї Специфікації 85,26 доларам США (п. 1). Покупець оплачує Товар протягом 3-х календарних днів з дати укладання Сторонами цієї Специфікації (п. 2). Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця Товар на умовах DAP (Інкотермс 2010) за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с. Тернівка, вул. Куликівська, буд. 50 (п. 3). Орієнтовний термін відвантаження Товару: до 16.04.25 (п. 4). Курс на дату підписання цієї Специфікації складає 41,1753 за 1 долар США за офіційним курсом НБУ, Сторони перераховують вартість товару, що підлягає сплаті Постачальнику, у разі, якщо курс іноземної валюти на день оплати за цією Специфікацією перебільшив 0,3 %, відповідно до порядку зазначеного у Договорі (п. 7). Ця Специфікація (Додаток) набирає чинності з дати її підписання, і є невід`ємною частиною Договору поставки від 14.01.25 № 22871-2025-Зп (п. 9). 
На виконання вказаного Додатку № 12780-В-2025 від 16.04.25 до Договору (Специфікації на товар, що поставляється), Постачальник поставив товар Покупцю на загальну вартість 3 510,61 грн, що підтверджується видатковою накладною від 16.04.25 № ЦБ-12655 на суму 3 510,61 грн.
ПП “Укрлан” здійснив оплату позивачу за вказану поставку Товару згідно Додатку № 12780-В-2025 від 16.04.25 до Договору (Специфікації на товар, що поставляється) на загальну суму 3 510,61 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 16.04.25 № 1636_00000/fb59e9b5-90bd-41d6-ab47-8ba3e4433f47 на загальну суму 3 510,61 грн. 
Згідно із Додатком № 20583-В-2025 від 12.05.25 до Договору (Специфікація на товар, що поставляється), Постачальник поставляє товар Покупцю на загальну вартість 17 350,08 грн, що еквівалентно на день складання цієї Специфікації 417,60 доларам США (п. 1). Покупець оплачує Товар протягом 3-х календарних днів з дати укладання Сторонами цієї Специфікації (п. 2). Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця Товар на умовах DAP (Інкотермс 2010) за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с. Тернівка, вул. Куликівська, буд. 50 (п. 3). Орієнтовний термін відвантаження Товару: до 12.05.25 (п. 4). Курс на дату підписання цієї Специфікації складає 41,5470 за 1 долар США за офіційним курсом НБУ, Сторони перераховують вартість товару, що підлягає сплаті Постачальнику, у разі, якщо курс іноземної валюти на день оплати за цією Специфікацією перебільшив 0,3 %, відповідно до порядку зазначеного у Договорі (п. 7). Ця Специфікація (Додаток) набирає чинності з дати її підписання, і є невід`ємною частиною Договору поставки від 14.01.25 № 22871-2025-Зп (п. 9). 
На виконання вказаного Додатку № 20583-В-2025 від 12.05.25 до Договору (Специфікації на товар, що поставляється), Постачальник поставив товар Покупцю на загальну вартість 17 350,08 грн, що підтверджується видатковою накладною від 12.05.25 № ЦБ-21018 на суму 17 350,08 грн.
ПП “Укрлан” здійснив оплату позивачу за вказану поставку Товару згідно Додатку № 20583-В-2025 від 12.05.25 до Договору (Специфікації на товар, що поставляється) на загальну суму 17 350,08 грн, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів від 19.06.25 № 1684 на загальну суму 17 350,08 грн. 
Згідно із Додатком № 36690-В-2025 від 07.07.25 до Договору (Специфікація на товар, що поставляється), Постачальник поставляє товар Покупцю на загальну вартість 4 286,88 грн, що еквівалентно на день складання цієї Специфікації 102,72 доларам США (п. 1). Покупець оплачує Товар протягом 3-х календарних днів з дати укладання Сторонами цієї Специфікації (п. 2). Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця Товар на умовах DAP (Інкотермс 2010) за адресою: Запорізька область, Вільнянський район, с. Тернівка, вул. Куликівська, буд. 50 (п. 3). Орієнтовний термін відвантаження Товару: до 07.07.25 (п. 4). Курс на дату підписання цієї Специфікації складає 41,7341 за 1 долар США за офіційним курсом НБУ, Сторони перераховують вартість товару, що підлягає сплаті Постачальнику, у разі, якщо курс іноземної валюти на день оплати за цією Специфікацією перебільшив 0,3 %, відповідно до порядку зазначеного у Договорі (п. 7). Ця Специфікація (Додаток) набирає чинності з дати її підписання, і є невід`ємною частиною Договору поставки від 14.01.25 № 22871-2025-Зп (п. 9). 
На виконання вказаного Додатку № 36690-В-2025 від 07.07.25 до Договору (Специфікації на товар, що поставляється), Постачальник поставив товар Покупцю на загальну вартість 4 286,88 грн, що підтверджується видатковою накладною від 07.07.25 № ЦБ-37106 на суму 4 286,88 грн.
У відповідності до повернення постачальнику № ЦБ-1057 від 30.07.25, ПП “Укрлан” повернув Товар Постачальнику (позивачу) на загальну суму 4 286,88 грн. 
13.01.26 ТОВ “УКРАВІТ САЙЕНС ПАРК” направило на адресу ПП “Укрлан” супровідний лист за вих. від 12.01.26 № 14-1/2026 щодо підписання акту звірки взаємних розрахунків, акт звірки взаємних розрахунків № ЦБ-121 від 12.01.26 за період з 01.01.25 по 12.01.26 та претензію за вих. від 13.01.26 № 15-1/2026 стосовно сплати заборгованості, в якій вимагає у відповідача протягом 3 робочих днів з моменту отримання цієї претензії сплатити 969 842,14 грн боргу, що складається з: 752 490,91 грн основного боргу, 47 863,73 грн пені, 4 631,97 грн 3 % річних, 150 498,18 грн 20 % штрафу та 14 357,35 грн курсової різниці.
Супровідний лист за вих. від 12.01.26 № 14-1/2026 щодо підписання акту звірки взаємних розрахунків, акт звірки взаємних розрахунків № ЦБ-121 від 12.01.26 за період з 01.01.25 по 12.01.26 та претензію за вих. від 13.01.26 № 15-1/2026 стосовно сплати заборгованості відповідачем отримано 27.01.26, про що свідчить рекомендоване повідомлення АТ «Укрпошта» за № 0590021573860. 
02.04.26 ТОВ “УКРАВІТ САЙЕНС ПАРК” направило на адресу ПП “Укрлан” акти коригування вартості товару від 02.04.26 № 02-04-УПЦБКЦ-8826 на суму 11 101,16 грн та № 02-04-УПЦБКЦ-8827 на суму 14 221,20 грн. 
Несплата відповідачем вартості отриманого товару у розмірі стала підставою для звернення позивача до суду з даним позовом про стягнення суми заборгованості в примусовому порядку.
Судом прийнято до уваги, що вказаний договір в установленому законом порядку не оспорювався, не визнавався недійсним та його дія не припинена. Доказів зворотнього жодною із сторін суду не надано. 
Оцінивши наявні у матеріалах справи документи (докази), суд дійшов висновку про наступне. 
Згідно із ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1). Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ч. 2).
Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1). У разі посилання учасника справи на не вчинення ін. учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. У справах про невиконання боржником умов договору оренди, суборенди, емфітевзису, суперфіцію, якщо таке порушення може мати наслідком припинення права користування земельною ділянкою, що зазначена в аграрній ноті як місце вирощування, збирання, виробництва, переробки, зберігання та/або утримання майбутньої сільськогосподарської продукції, особа, яка передала в користування боржника за аграрною нотою таку земельну ділянку, повинна надати суду докази здійснення нею заходів досудового врегулювання спору, передбачених Законом України «Про аграрні ноти» (ч. 2). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3).
Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1). Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2).
Згідно із ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1). Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (ч. 2).
Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 ГПК України).
Відповідно до ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч. 1). Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч. 2).
У відповідності до вимог ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1). Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2). Суд надає оцінку (ч. 3) як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно із положеннями ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цивільними актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення зобов`язання (правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку), зокрема, є договори та інші правочини. 
Відповідно до положень ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.
За договором поставки (ст. 712 ЦК України) продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. 
У відповідності до ч. 1 ст. 664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.
Якщо (ч. 1 ст. 530 ЦК України) у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Факт здійснення поставки товару на суму 966 425,49 грн підтверджується належним чином засвідченими копіями специфікацій та видаткових накладних, які долучені до матеріалів цієї справи.
Відповідач свого обов`язку щодо оплати позивачу за поставлений товар обумовленого у договорі виконав не в повному обсязі, сплативши лише 433 934,58 грн за поставлений товар. Докази протилежного у матеріалах справи відсутні. 
Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). 
Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідачем не заперечується отримання товару на суму 966 425,49 грн та його оплата лише на суму 433 934,58 грн, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача 532 490,91 грн суми основного боргу. Відповідно, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 88 237,90 грн пені, 8 639,60 грн - 3 % річних, 150 498,18 грн - 20 % штрафу та 25 322,36 грн курсової різниці. 
Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
На особу, яка допустила неналежне виконання зобов`язань, покладаються додаткові юридичні обов`язки, в т.ч. передбачені статтями 611, 625 ЦК України.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, стягнення неустойки.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). 
Пунктом 7.2. Договору визначено, що за несвоєчасну оплату Товару Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від розміру несвоєчасно виконаного або невиконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно із п. 7.7. Договору, в разі порушення Покупцем строку оплати Товару більш ніж на 60 (шістдесят) календарних днів, він сплачує Постачальнику штраф у розмірі 20 % від простроченої суми оплати.
Враховуючи викладене суд прийшов до висновку, що позивачем правомірно заявлено до суду позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафних санкцій, а саме пені та штрафу за договором поставки від 14.01.25 № 22871-2025-Зп.
Разом з тим, господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі, якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних штрафних санкцій.
У відповідності до ст. ст. 546, 549 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватись, зокрема, неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частиною 2. ст. 551 ЦК України унормовано, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Перевіривши розрахунки пені та штрафу, виконані позивачем, а також період їх нарахування, судом визнано розрахунок ТОВ “УКРАВІТ САЙЕНС ПАРК” таким, що виконано вірно та становить 88 237,90 грн пені та 150 498,18 грн штрафу.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. 
Тобто, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання кредитор має право стягнути, а боржник повинен сплатити, крім основного боргу, також втрати від інфляційних процесів та річні відсотки за весь час прострочення виконання зобов`язання.
Перевіривши за допомогою комп`ютерної юридичної інформаційно-пошукової системи “ЗАКОНОДАВСТВО” розрахунки 3 % річних, а також періоди їх нарахування, судом визнано розрахунок позивача виконано вірно, а тому стягнення 3 % річних з відповідача на користь позивача підлягають у сумі 8 639,60 грн. 
Щодо курсової різниці в розмірі 25 322,36 грн (розрахунок наведено у додатку до позову) суд зазначає наступне. 
Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.19 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц.
Курсова різниця - різниця, яка є наслідком відображення однакової кількості одиниць іноземної валюти в національну валюту України при різних валютних курсах. Курсова різниця жодним чином не може бути ні збитками, ні упущеною вигодою, оскільки кредитор міг і не отримати такі доходи. Коливання курсу валют, що призвело до курсової різниці, не можна розцінювати як неправомірні дії боржника, що призвели до позбавлення кредитора можливості отримати прибуток.
У постанові від 13.07.22 у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21) Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на такі особливості виконання грошового зобов`язання: “Грошовою одиницею України є гривня (ч. 1 ст. 99 Конституції України). Але Основний Закон не встановлює заборони використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Іноземна валюта може використовуватись в Україні у випадках і в порядку встановлених законом (ч. 2 ст. 192 ЦК України). Тобто, гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на території України за номінальною вартістю (ч. 1 ст. 192 ЦК України), тоді як обіг іноземної валюти регламентований законами України.
Приписи чинного законодавства, хоч і визначають національну валюту України як єдиний законний платіжний засіб на території України, в якому має бути виражене та виконане зобов`язання (ч. 1 ст. 192, ч. 1 ст. 524, ч. 1 ст. 533 ЦК України), однак не забороняють вираження у договорі грошового зобов`язання в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті, а також на перерахунок грошового зобов`язання у випадку зміни НБУ курсу національної валюти України щодо іноземної валюти.
Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті (ч. 2 ст. 524 ЦК України). Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч. 2 ст. 533 ЦК України).
Господарський суд зазначає, що звертаючись з вимогою про стягнення інфляційних втрат за час затримки розрахунку відповідно до ст. 625 ЦК України позивач не повинен доводити розмір дійсних майнових втрат, яких він зазнав. Тому, оцінка таких втрат кредитора, пов`язаних із затримкою розрахунку, не має на меті встановлення точного їх розміру.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Проте, оскільки індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, то зазначена норма ЦК України щодо сплати заборгованості з урахуванням установленого індексу інфляції поширюється лише на випадки прострочення виконання грошового зобов`язання, яке визначене договором у національній валюті - гривні, а не в іноземній або в еквіваленті до іноземної валюти, тому індексація у цьому випадку застосуванню не підлягає.
У випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквівалента в іноземній валюті, втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлюються еквівалентом іноземної валюти.
Вказаний висновок суду викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.20 у справі № 296/10217/15-ц.
Отже, захист майнових інтересів позивача в аспекті ймовірного знецінення грошових коштів у даному випадку забезпечено можливістю стягнення 3 % річних. Інфляційні втрати позивачем не нараховувались та до стягнення не пред`являлись. 
Якщо у Специфікації визначено грошовий еквівалент ціни Товару (його частини) в іноземній валюті, Постачальник розраховує суму оплати Товару у гривнях за офіційним курсом Національного банку України відповідної валюти на день оплати за Товар. При оформленні Постачальником претензії чи позовної заяви у випадку наявності простроченої заборгованості за поставлений товар, Постачальник розраховує суму оплати (залишок заборгованості за товар) у гривнях за офіційним курсом Національного банку України відповідної валюти на дату, що передує дню оформлення такої претензії чи позовної заяви. Якщо інше не зазначено у Специфікації, Постачальник застосовує положення цього пункту у випадку збільшення курсу іноземної валюти на 0,3% (відсотки) або більше відсотків від курсу іноземної валюти зафіксованого у Специфікації. Якщо на день проведення Покупцем розрахунків (на дату здійснення оплати Товару або передачі векселів), курс іноземної валюти буде меншим від курсу, що зафіксований у Специфікації, Покупець проводить оплату Товару, виходячи з курсу, що зафіксований у Специфікації (п. 6.6. Договору).
Пунктом 6.7. Договору визначено, що у випадку розрахунку Постачальником суми оплати Товару у гривнях за офіційним курсом Національного банку України на день здійснення Покупцем фактичної оплати Товару у повному обсязі, коригування вартості Товару оформлюється Актом коригування вартості Товару протягом 60 календарних днів з дня здійснення Покупцем фактичної оплати у повному обсязі за Товар. Постачальник складає та направляє Покупцю Акт коригування вартості Товару Укрпоштою цінним листом з описом вкладення. Якщо Покупець не повернув підписаний зі свого боку Акт коригування вартості Товару Постачальнику протягом 5 робочих днів з дня його направлення, Акт коригування вартості Товару вважається підписаний з боку Покупця.
Статтею 533 ЦК України унормовано, що якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
02.04.26 ТОВ “УКРАВІТ САЙЕНС ПАРК” направило на адресу ПП “Укрлан” акти коригування вартості товару від 02.04.26 № 02-04-УПЦБКЦ-8826 на суму 11 101,16 грн та № 02-04-УПЦБКЦ-8827 на суму 14 221,20 грн. 
Як встановлено судом, ціни за товар, визначені договором та специфікаціями в національній валюті, - гривні.
Відтак, позовні вимоги про стягнення і курсової різниці позивачем заявлено правомірно. 
Перевіривши розрахунки курсової різниці, судом визнано розрахунок позивача виконано вірно. А тому, стягнення курсової різниці з відповідача на користь позивача підлягають у сумі 25 322,36 грн. 
Таким чином, судом задовольняються позовні вимоги повністю.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 рішення Європейського суду з прав людини у справі Салов проти України від 06.09.05).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Надточий проти України від 15.05.08 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.
При цьому, одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності.
Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.11.19 у справі № 902/761/18, від 20.08.20 у справі № 914/1680/18).
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Вимоги, як і заперечення на них, за загальним правилом обґрунтовуються певними обставинами та відповідними доказами, які підлягають дослідженню, зокрема, перевірці та аналізу. Все це має бути проаналізовано судом як у сукупності (в цілому), так і кожен доказ окремо, та відображено у судовому рішенні.
Суд відзначає, що у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи скористатися заходами правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Крім того, за змістом процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.
При цьому, позивач самостійно визначає та обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).
Відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 238 ГПК України, у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.
Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.
Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Також, у рішенні у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини в вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
Судом досліджено усі обставини даної справи та надано оцінку усім наявним у матеріалах справи доказам. 
Крім того, враховуючи спірний характер правовідносин між сторонами суд вважає, що наведена міра обґрунтування даного судового процесуального рішення є достатньою у світлі конкретних обставин справи, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. 
Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.
Керуючись ст. ст. 11, 13-15, 20, 24, 42, 46, 73-79, 86, 123, 129, 236-238, 240, 241, 247-252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. 
Стягнути з приватного підприємства “Укрлан” (70010, Запорізька область, Вільнянський район, с. Тернівка, вул. Куликівська, буд. 50, код ЄДРПОУ 31936845) на користь товариства з обмеженою відповідальністю “УКРАВІТ САЙЕНС ПАРК” (18028, м. Черкаси, вул. Мукана лейтенанта, буд. 9, 11/1, код ЄДРПОУ 33752928) – 532 490 (п`ятсот тридцять дві тисячі чотириста дев`яносто) грн 91 коп. основного боргу, 88 237 (вісімдесят вісім тисяч двісті тридцять сім) грн 90 коп. пені, 150 498 (сто п`ятдесят тисяч чотириста дев`яносто вісім) грн 18 коп. штрафу, 8 639 (вісім тисяч шістсот тридцять дев`ять) грн 60 коп. 3 % річних, 25 322 (двадцять п`ять тисяч триста двадцять дві) грн 36 коп. курсової різниці та 9 662 (дев`ять тисяч шістсот шістдесят дві) грн 27 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України.

Повний текст рішення складено 19.06.2026.

Суддя В.Л. Корсун