ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.05.2026 м. Дніпро Справа № 904/5764/23 (199/1883/23)

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Фещенко Ю.В. (доповідач),
суддів: Золотарьової Я.С., Стефанів Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Янкіної Г.Д.,

та представників:

від скаржника (позивача): Курячий А.М. (в залі суду);
від відповідача-1: не з`явився;
від відповідача-2: не з`явився;
від третьої особи-1: не з`явилися;
від третьої особи-3: не з`явилися;
прокурор: Харенко О.О. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2026 (постановлену суддею Камшою Н.М. у м. Дніпрі, повна ухвала складена 02.03.2026) у справі № 904/5764/23 (199/1883/23)

за позовом ОСОБА_1 (м. Дніпро)
до відповідача-1: ОСОБА_2 (м. Дніпро);
до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Гудіні - М" (м. Дніпро);
за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Санвуд-Капітал" (м.Самар, Дніпропетровська область);
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: 
2) Київської обласної прокуратури, що діє в інтересах Української міської ради Обухівського району Київської області;
3) Української міської ради Обухівського району Київської області;
про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2026 у справі №904/5764/23 (199/1883/23) залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Гудіні - М" про стягнення заборгованості.
Ухвала обґрунтована наступним:
- у підготовчому засіданні 09.02.2026 судом першої інстанції було досліджене питання необхідного розміру судового збору, який підлягає сплаті позивачем у даній справі в порядку господарського судочинства; 
- судом було зауважено, що згідно з пунктом 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
- суд встановив, що в позовній заяві позивачем заявлено основну вимогу про стягнення заборгованості за договором позики № б/н від 09.08.2021 у сумі 20 000 000 грн 00 коп. Судовий збір, який підлягає оплаті за вказаною позовною вимогою складає 300 000 грн 00 коп. (20 000 000,00 х 1,5%);
- з матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 13 420 грн 00 коп.; 
- отже, позивачем не надано доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі. Неоплаченою є сума судового збору в розмірі 286 580 грн 00 коп. (300 000,00 - 13 420,00);
- враховуючи вказане, 09.02.2026 Господарським судом Дніпропетровської області було постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху; встановлено позивачу строк для усунення недоліків - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме: подання до суду доказів сплати судового збору в сумі 286 580 грн 00 коп.;
- 23.02.2026 до суду від позивача надійшли додаткові пояснення у справі, в яких він, на виконання вимог ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 09.02.2026 у справі № 904/5764/23 (199/1883/23), повідомляє про те, що справу № 199/1883/23 передано за підсудністю іншому суду, - Господарському суду Дніпропетровської області, у зв`язку зі зміною обставин по справі, а саме: особи відповідача та наявністю провадження у справі про банкрутство щодо особи відповідача - ТОВ "Гудіні - М", що не залежить від позивача. У даних поясненнях позивач посилається на практику Європейського суду з прав людини та Верховного Суду України, та керуючись принципом недопустимості повторної оплати, зазначає, що суд, який отримав справу, не має права вимагати нову квитанцію, якщо перший суд уже прийняв позов і направив його за підсудністю, а якщо справу передано за зміною підсудності, то діє ставка, що була чинною на момент первинного подання позову. Позивач зауважує, що по справі № 199/1883/23 ОСОБА_1 вірно визначена підсудність справи, сплачено у визначеному Законом України "Про судовий збір" розмірі суму судового збору, судом здійснено перевірку дотримання вимог процесуального закону до форми та змісту позовної заяви та доданих до неї додатків (в тому числі доказів сплати судового збору), справа прийнята до розгляду та була розглянута. Справу № 199/1883/23 передано на розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області в межах справи № 904/5764/23 за підсудністю після майже трьох років розгляду у зв`язку із виникненням таких обставин як відкрите провадження у справі про банкрутство відносно ТОВ "Гудіні - М", які не залежать від позивача. З урахуванням зазначеного, позивач вважає вимогу про доплату судового збору у сумі 286 580 грн 00 коп. по справі № 904/5764/23 (199/1883/23) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ "Гудіні - М" після майже трьох років розгляду справи незаконною та такою, що позбавляє особу отримати судовий захист, оскільки позивачем по справі - ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі, встановленому нормами діючого законодавства на дату звернення до суду з позовом, отже дотримано процесуальні вимоги до позовної заяви (оформлення та додатків), в силу чого позивач вправі розраховувати на справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд справи;
- керуючись положеннями частини 11 статті 176 Господарського процесуального кодексу України, судом було встановлено, що неоплаченою є сума судового збору в сумі 286 580,00 грн., докази сплати якої позивач повинен у визначений в ухвалі строк подати до суду. Однак, подаючи до суду пояснення у справі на виконання вимог ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 09.02.2026, позивачем не були усунуті недоліки позовної заяви. Вказані пояснення містять лише заперечення щодо встановленого ухвалою суду обов`язку позивача про сплату визначеного розміру судового збору;
- після прийняття позовної заяви по справі № 199/1883/23 до розгляду в межах справи №904/5764/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Гудіні - М", господарський суд розглядає означену справу за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України, керуючись положеннями якого судом і було постановлено ухвалу про залишення позовної заяви у справі № 904/5764/23 (199/1883/23) без руху для подання до суду доказів сплати судового збору в сумі 286 580 грн 00 коп., що позивачем виконано не було. З огляду на викладене, господарський суд відхилив заперечення позивача щодо подвійної оплати судового збору;
- згідно з частиною 13 статті 176 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду;
- відповідно до пункту 8 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України суд залишає позов без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172, 173 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк;
- з урахуванням наведеного, беручи до уваги неусунення позивачем зазначених в ухвалі суду від 09.02.2026 недоліків, - позовна заява у справі № 904/5764/23 (199/1883/23) підлягає залишенню судом без розгляду.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 звернулась до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить:
- ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2026 у справі №904/5764/23(199/1883/23) скасувати повністю;
- направити справу № 904/5764/23(199/1883/23) для продовження розгляду до Господарського суду Дніпропетровської області.
Апеляційна скарга обґрунтована наступним:
- ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.02.2026 по справі №904/5764/23(199/1883/23) позовну заяву залишено без руху; встановлено позивачу строк для усунення недоліків - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме: подання до суду доказів сплати судового збору в сумі 286 580 грн 00 коп. В межах визначеного судом строку позивачем 20.02.2026 подано пояснення щодо усунення недоліків позовної заяви із обґрунтуванням щодо суми сплаченого судового збору у розмірі, встановленому нормами діючого законодавства на дату звернення до суду з позовом. Проте, суд в оскаржуваній ухвалі виснував, що позивачем не були усунуті недоліки позовної заяви, а саме: не оплачено суму судового збору в розмірі 286 580 грн 00 коп., що і стало підставою для залишення позову без розгляду та постановлення ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2026 по справі № 904/5764/23(199/1883/23);
- так, 27.02.2023 ОСОБА_1 звернулась до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики № б/н від 09.08.2021 у сумі 20 000 000 грн 00 коп. та судових витрат. Отже, позивач повинен був дотриматись вимог щодо оформлення та порядку подання позовної заяви, визначених на станом на 27.02.2023, в тому числі й вимог статті 177 Цивільного процесуального кодексу України щодо переліку документів, що додаються до позовної заяви;
- згідно з пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, що подається фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до абзацу 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" в редакції, що діяла на дату звернення до суду, прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2023 становив 2 684 грн 00 коп. Таким чином, відповідно до наведених норм чинного законодавства розмір судового збору, який ОСОБА_1 повинна була сплатити за подачу вищенаведеного позову, дорівнює 13 420 грн 00 коп. В позовній заяві ОСОБА_1 від 06.02.2023 міститься розділ "Щодо розміру судового збору", в якому позивачем зроблені посилання на пункт 1 частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", абзац 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", та міститься розрахунок суми сплаченого судового збору. Також до позовної заяви ОСОБА_1 додано квитанцію до платіжної інструкції від 06.02.2023 про сплату судового збору у сумі 13 420 грн 00 коп. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21.03.2023 по справі № 199/1883/23 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу; розпочато підготовче провадження у справі; призначено по справі підготовче засідання;
- згідно з частинами 3, 4 статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі;
- отже, позивачем здійснено сплату судового збору у передбачений законом спосіб відповідно до встановлених ставок та вимог законодавства, діючих на момент звернення до суду з позовною заявою, у зв`язку з чим позовна заява прийнята до розгляду. Проте, господарським судом Дніпропетровської області при постановленні ухвали про залишення позовної заяви без розгляду від 02.03.2026 по справі № 904/5764/23(199/1883/23) порушено норми процесуального права та неправильно застосовні норми матеріального права, а саме: статей 3, 177 Цивільного процесуального кодексу України, статті 4 Закону України "Про судовий збір", статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", оскільки застосовувались інші норми права, які регулюють подання позову до іншого суду (господарського);
- враховуючи, що в Господарському суді Дніпропетровської області відкрито провадження у справі № 904/5764/23 про банкрутство ТОВ "Гудіні - М", ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 16.10.2025 у справі № 199/1883/23 передано за підсудністю цивільну справу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ "Гудіні - М"; треті особи: ТОВ "Самара-Капітал", Київська обласна прокуратура, що діє в інтересах Української міської ради Обухівського району Київської області, Українська міська рада Обухівського району Київської області про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки на розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області в межах справи № 904/5764/23. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2025 по справі № 904/5764/23 (199/1883/23) прийнято позовну заяву до розгляду в межах справи № 904/5764/23 про банкрутство ТОВ "Гудіні - М" та відкрито провадження у справі;
- при цьому Господарським судом Дніпропетровської області в ухвалі від 09.02.2026 про залишення позовної заяви без руху та в ухвалі від 02.03.2026 про залишення позовної заяви без розгляду застосовуються норми саме Господарського процесуального кодексу України: частина 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, та пункт 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", яка визначає судовий збір за подання позовної заяви до господарського суду, які не застосовувались станом на 27.02.2023 - дату подачі позову до суду;
- згідно зі статтею 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Таким чином, Господарським судом Дніпропетровської області при постановленні ухвали від 02.03.2026 по справі № 904/5764/23(199/1883/23) не з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а саме: підстави передання справи № 199/1883/23 з Обухівського районного суду Київської області до Господарського суду Дніпропетровської області за підсудністю; яких норм чинного законодавства повинен був дотримуватись позивач по справі при поданні позову до суду станом на 27.02.2023, у зв`язку з чим в порушення статті 58 Конституції України зроблено висновок про невиконання позивачем вимог пункту 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України;
- у даній справі позивачем сплачено судовий збір у розмірі, передбаченому законодавством на момент звернення до суду, а вимога Господарського суду Дніпропетровської області щодо додаткової сплати судового збору в сумі 286 000 грн 00 коп. виникла виключно у зв`язку зі зміною місцевого суду на господарський суд та, як наслідок, зі зміною процесуальної юрисдикції спору з цивільного на господарське провадження, що не залежить від дій позивача;
- таким чином, вимога господарського суду щодо сплати додаткової суми судового збору у розмірі 286 580 грн 00 коп. після майже трьох років розгляду справи фактично є формальним підходом до розгляду справи та створює для позивача надмірний фінансовий бар`єр для доступу до правосуддя;
- щодо сплати судового збору при передачі справи за підсудністю іншому суду неодноразово висловлювався Верховний суд у своїх рішеннях. Так, у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2023 у справі № 170/129/21 сформовано правовий висновок, що судовий збір є сплаченим з моменту зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України, і суд, який отримав справу у випадку направлення справи за підсудністю, не має права вимагати повторної сплати судового збору за місцем розгляду справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2026 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Фещенко Ю.В. (доповідач), суддів - Золотарьової Я.С., Стефанів Т.В.
Апеляційну скаргу було подано без додержання вимог, встановлених статтею 258 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.03.2026 апеляційну скаргу було залишено без руху та скаржнику надано строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
Від скаржника до Центрального апеляційного господарського суду за допомогою системи "Електронний суд" надійшла заява (вх. № суду 4150/26 від 02.04.2026) щодо усунення недоліків апеляційної скарги.
Розпорядженням керівника апарату Центрального апеляційного господарського суду від 06.04.2026, у зв`язку з відпусткою судді Золотарьової Я.С. - члена колегії суддів, відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених Рішенням зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду від 01.04.2025 № 1, для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у судовій справі.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.04.2026 для вирішення зазначеного питання визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Фещенко Ю.В. (доповідач), суддів: Мартинюка С.В., Стефанів Т.В.
Враховуючи вказане, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.04.2026, зокрема, відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, розгляд справи призначено у судовому засіданні на 06.05.2026.
У подальшому Розпорядженням керівника апарату Центрального апеляційного господарського суду від 14.04.2026 та Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 14.04.2026, у зв`язку з вчиненням процесуальної дії, відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених Рішенням зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду від 01.04.2025 № 1, справа № 904/5764/23 (199/1883/23) передана (повернута) раніше визначеному складу суду.
Відповідно до частини 13 статті 32 Господарського процесуального кодексу України справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута тим самим суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, які унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи викладене, справа у відповідності до частини 13 статті 32 Господарського процесуального кодексу України розглядається колегією суддів, визначеною відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2026, а саме: колегією суддів у складі: головуючого судді - Фещенко Ю.В. (доповідач), суддів - Золотарьової Я.С., Стефанів Т.В.
З приводу дотримання прав всіх учасників справи під час апеляційного перегляду слід зазначити таке.
Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.
Так, у частині 7 статті 6 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що особі, яка зареєструвала електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суд вручає будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення до електронного кабінету такої особи, що не позбавляє її права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою. В умовах воєнного чи надзвичайного стану у разі знеструмлення електромережі суду чи настання інших обставин, які унеможливлюють функціонування Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, суд може вручати особі, яка зареєструвала електронний кабінет, будь-які документи у справах, в яких така особа бере участь, у паперовій формі.
Судом було з`ясовано, що відповідач-2 та треті особи мають зареєстрований Електронний кабінет в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, у зв`язку з чим ухвала Центрального апеляційного господарського суду від 06.04.2026 була надіслана судом в Електронні кабінети відповідача та третіх осіб, на підтвердження чого до матеріалів справи були долучені Довідки про доставку електронного листа, якими підтверджується, що ухвала суду від 06.04.2026 була доставлена до Електронних кабінетів відповідача та третіх осіб - 06.04.2026 після 17 години (арк.с. 208 - 212 у томі 4).
За змістом пункту 2 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
При цьому, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Враховуючи вказане, судом встановлено, що, з урахуванням положень частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала Центрального апеляційного господарського суду від 06.04.2026 вважається врученою відповідачу та третім особам 07.04.2026.
Також апеляційним господарським судом встановлено, що позивач та відповідач-1 не мають зареєстрованого електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.
Отже, на адреси позивача та відповідача-1, з огляду на відсутність Електронного кабінету, ухвала Центрального апеляційного господарського суду від 06.04.2026 була надіслана засобами поштового зв`язку АТ "Укрпошта" на поштові адреси їх реєстрації. 
Слід відзначити, що поштові відправлення на офіційні адреси позивача та відповідача-1, в яких містилася ухвала суду від 06.04.2026, не були вручені та повернуті за зворотною адресою з довідками АТ "Укрпошта" форми 20 "Адресат відсутній за вказаною адресою". При цьому відповідно до пункту 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Отже, з урахуванням положень пункту 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, ухвала вважається врученою позивачу та відповідачу-1 у паперовому вигляді в дату, зазначену в довідці форми 20 АТ "Укрпошта" - 09.04.2026.
Так, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.04.2026, з урахуванням вимог частини 4 статті 262 Господарського процесуального кодексу України, судом було запропоновано, зокрема, відповідачу подати відзив на апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня вручення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
Враховуючи встановлену судом вище дату отримання ухвали суду відповідачами (09.04.2026), граничним строком для подання відзиву на апеляційну скаргу було 20.04.2026.
Слід наголосити, що у зв`язку з запровадженням на території України з 24.02.2022 (в період строку для надання відзиву на апеляційну скаргу) воєнного стану, апеляційним господарським судом був наданий додатковий час для надання можливості сторонам, зокрема відповідачу, реалізувати свої права під час апеляційного перегляду справи та висловлення своєї правової позиції щодо вимог скаржника. У даному випадку додатково надані два тижні апеляційний господарський суд вважає достатнім та розумним строком для вчинення необхідних процесуальних дій за існуючих обставин воєнного стану та ситуації у Дніпропетровській області (місцезнаходження відповідачів та суду), а отже, вважає за доцільне здійснити розгляд даної справи за наявними матеріалами.
Слід також наголосити, що відповідних змін до законів України щодо автоматичного продовження чи зупинення процесуального строку на вчинення тих чи інших дій не внесено.
Судом також враховані Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України № 958 від 28.11.2013, на випадок направлення відповідачем відзиву на апеляційну скаргу або клопотання до суду поштовим зв`язком.
Отже, станом на 06.05.2026 строк на подання відзивів на апеляційну скаргу, з урахуванням додаткового строку на поштовий перебіг та враховуючи обмеження, пов`язані з запровадженням воєнного стану, закінчився.
Будь-яких клопотань про продовження вказаного процесуального строку у порядку, передбаченому частиною 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від відповідачів не надходило; поважних причин пропуску вказаного строку суду також не повідомлено.
Згідно із частиною 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.
Частиною 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Суд вважає, що відповідачі не скористалися своїм правом на надання відзиву на апеляційну скаргу та вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за наявними у справі матеріалами, оскільки згідно з частиною 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Більше того, права відповідачів, як учасників справи, не можуть забезпечуватись за рахунок порушення права скаржника на розумність строків розгляду апеляційної скарги (своєчасне вирішення судом спорів), що є однією із засад (принципів) та завданням господарського судочинства, яке відповідно до норм частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Апеляційним господарським судом також враховано, що відповідно до частини 4 статті 120 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.
Враховуючи те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалась судом обов`язковою, всі учасники справи були належним чином та завчасно повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, достатність матеріалів справи для їх розгляду по суті, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у призначеному судовому засіданні. 
У судове засідання 06.05.2026 з`явився представник скаржника (позивача) та прокурор; представники відповідача та третіх осіб у судове засідання не з`явилися, причин нез`явлення суду не повідомили, жодних клопотань від зазначених учасників справи до суду не надходило. 
При цьому, як було зазначено вище, всі учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання; підстави для відкладення розгляду справи чи оголошення перерви у судовому засіданні, визначені Господарським процесуальним кодексом України, відсутні.
Представник скаржника (позивача) у судовому засіданні 06.05.2026 просив апеляційний господарський суд ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2026 у справі № 904/5764/23 (199/1883/23) скасувати повністю та направити справу № 904/5764/23 (199/1883/23) для продовження розгляду до Господарського суду Дніпропетровської області, посилаючись на доводи, наведені в апеляційній скарзі. 
У судовому засіданні 06.05.2026 прокурор просив апеляційний господарський суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області - без змін, посилаючись на її обґрунтованість та законність.
Під час розгляду апеляційної скарги судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.
Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки до судового засідання, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що апеляційним господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції під час апеляційного провадження.
У судовому засіданні 06.05.2026, відповідно до статей 240, 283 Господарського процесуального кодексу України, проголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, перевіривши дотримання судом першої інстанції норм процесуального права, а також правильність застосування норм матеріального права, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.
27.02.2023 ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулася до Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач-1) про стягнення заборгованості за договором позики № б/н від 09.08.2021 у сумі 20 000 000 грн 00 коп. та судових витрат. 
21.03.2023 Амур - Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська постановлено ухвалу, якою прийнято вказану вище позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у цивільній справі; ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 27.03.2023 на 11:00 год. 
27.03.2023 до Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла уточнена позовна заяву ОСОБА_1 , в якій позивач просила: 
- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики № б/н від 09.08.2021 у сумі 20 000 000 грн 00 коп. та судові витрати; 
- звернути стягнення на предмет іпотеки, що було передано ТОВ "Самара - Капітал" в іпотеку на підставі іпотечного договору № б/н від 09.08.2021, шляхом продажу іпотеки на електронному аукціоні у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження"; 
- стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ТОВ "Самара - Капітал" витрати на сплату судового збору у розмірі 13 420 грн 00 коп. 
Ухвалою Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24.04.2023 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 03.05.2023 на 15:00 год. 
03.05.2023 Амур - Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська ухвалено рішення у справі № 199/1883/23, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ "Самара - Капітал" про звернення стягнення на предмет іпотеки. 
28.02.2024 Дніпровським апеляційним судом ухвалено постанову, якою залишено без задоволення апеляційну скаргу Київської обласної прокуратури в інтересах держави та Української територіальної громади в особі Української міської ради Обухівського району Київської області та залишено без змін рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.05.2023. 
19.02.2025 постановою Верховного Суду скасовано рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська та постанову Дніпровського апеляційного суду від 28.02.2024, справу направлено на новий розгляд до Обухівського районного суду Київської області.
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 16.05.2025 прийнято цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ТОВ "Самара - Капітал" про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки до провадження; відкрито провадження у цивільній справі; ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 15.07.2025 на 11:00 год. 
08.07.2025 до Обухівського районного суду Київської області надійшла заява позивача про зміну предмету позову, в якій позивач просив: 
- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики № б/н від 09.08.2021 у сумі 20 000 000 грн 00 коп.; 
- в рахунок погашення заборгованості за договором позики № б/н від 09.08.2021, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка становить 20 000 000 грн 00 коп., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: громадський об`єкт з торгівельними та побутовими приміщеннями, загальною площею 1 464,8 кв. м, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 16028932231, що знаходиться у власності ТОВ "Гудіні - М" на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) від 18.09.2023 номер 2888, виданого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Гринько А.П.; 
- солідарно стягнути з ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Гудіні - М" на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 13 420 грн 00 коп. 
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 08.09.2025 у справі №199/1883/23:
- замінено неналежного відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Самара - Капітал" на належного відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Гудіні - М"; 
- залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача по даній цивільній справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Самара - Капітал"; 
- залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору по даній цивільній справі Київську обласну прокуратуру, що діє в інтересах Української міської ради Обухівського району Київської області та Українську міську раду Обухівського району Київської області.
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 16.10.2025 у справі №199/1883/23 задоволено клопотання арбітражного керуючого, керуючого санацією Товариства з обмеженою відповідальністю "Гудіні - М" Плющової Наталії Миколаївни та передано за підсудністю цивільну справу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ "Гудіні - М"; треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Самара-Капітал", Київська обласна прокуратура, що діє в інтересах Української міської ради Обухівського району Київської області, Українська міська рада Обухівського району Київської області, про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки на розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області в межах справи №904/5764/23.
18.11.2025 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшла справа №199/1883/23. 
21.11.2025 Господарським судом Дніпропетровської області постановлено ухвалу, якою, зокрема, прийнято позовну заяву до розгляду в межах справи № 904/5764/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Гудіні - М" та відкрито провадження у справі.
У подальшому, у підготовчому засіданні 09.02.2026 судом першої інстанції було досліджене питання необхідного розміру судового збору, який підлягає сплаті позивачем у даній справі в порядку господарського судочинства. Судом першої інстанції було зауважено, що згідно з пунктом 1 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, суд першої інстанції встановив, що оскільки в позовній заяві позивачем заявлено основну вимогу про стягнення заборгованості за договором позики № б/н від 09.08.2021 у сумі 20 000 000 грн 00 коп., судовий збір, який підлягає сплаті за вказаною позовною вимогою складає 300 000 грн 00 коп. (20 000 000,00 х 1,5%).
При цьому, з матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 13 420 грн 00 коп.
Отже, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем не надано доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі; недоплаченою є сума судового збору в розмірі 286 580 грн 00 коп. (300 000,00 - 13 420,00).
Враховуючи вказане, 09.02.2026 Господарським судом Дніпропетровської області було постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без руху; встановлено позивачу строк для усунення недоліків - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме: подання до суду доказів сплати судового збору в сумі 286 580 грн 00 коп.
У подальшому, беручи до уваги не усунення позивачем зазначених в ухвалі суду від 09.02.2026 недоліків, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2026 у справі № 904/5764/23 (199/1883/23) позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю "Гудіні - М" про стягнення заборгованості було залишено без розгляду.
Апеляційний господарський суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його помилковим, з огляду на таке.
Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.
З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини суд, "встановлений законом", має бути утворений безпосередньо на підставі закону, діяти в законному складі в межах своєї предметної, функціональної та територіальної юрисдикції.
Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.
При вирішенні спору насамперед необхідно вирішити питання про його юрисдикційність, а отже, про належний суд, який має розглядати справу.
Законодавство України однією з умов розгляду справи судом визначило сплату судового збору в розмірі та у випадках, визначених законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".
Судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (стаття 1 Закону України "Про судовий збір").
За статтею 2 Закону України "Про судовий збір" платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.
Відтак держава визначає сплату судового збору як передумову звернення до суду, а тому й судовий збір повинен бути сплачений до подачі позовної заяви до суду.
Позивач (заявник, скаржник) виконує свій обов`язок щодо сплати судового збору в момент зарахування визначеної Законом України "Про судовий збір" суми до спеціального фонду Державного бюджету України.
У той же час, у даній справі 27.02.2023  ОСОБА_1 звернулася до Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики № б/н від 09.08.2021 у сумі 20 000 000 грн 00 коп. 
З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 13 420 грн 00 коп.
Вичерпний перелік вимог до позовної заяви визначений статтями 175-177 Цивільного процесуального кодексу України.
У частині 4 статті 177 Цивільного процесуального кодексу України зазначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
У статті 185 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у випадку недодержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, у тому числі з підстав несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
21.03.2023 Амур - Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська постановлено ухвалу, якою прийнято вказану вище позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у цивільній справі. 03.05.2023 Амур - Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська ухвалено рішення у справі № 199/1883/23, залишене без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 28.02.2024, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ "Самара - Капітал" про звернення стягнення на предмет іпотеки. Постановою Верховного Суду від 19.02.2025 скасовано рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська та постанову Дніпровського апеляційного суду від 28.02.2024, справу направлено на новий розгляд до Обухівського районного суду Київської області.
Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 16.05.2025, зокрема, прийнято цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ТОВ "Самара - Капітал" про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки до провадження; відкрито провадження у цивільній справі. 
У подальшому ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 16.10.2025 у справі № 199/1883/23 задоволено клопотання арбітражного керуючого, керуючого санацією Товариства з обмеженою відповідальністю "Гудіні - М" Плющової Наталії Миколаївни, та передано за підсудністю цивільну справу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ "Гудіні - М"; треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Самара-Капітал", Київська обласна прокуратура, що діє в інтересах Української міської ради Обухівського району Київської області, Українська міська рада Обухівського району Київської області, про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки на розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області в межах справи №904/5764/23.
Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
На переконання колегії суддів апеляційного господарського суду, у даній справі визначальним є факт того, що позивач, звертаючись 27.02.2023 до Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, вірно визначила юрисдикцію суду, в якому підлягала розгляду дана справа станом на момент звернення до зазначеного суду, а також сплатила судовий збір у повній відповідності до вимог чинного законодавства, отже у даній справі покладення негативних наслідків у вигляді зміни підсудності даної справи (з огляду на подальше відкриття провадження у справі про банкрутство щодо одного з відповідачів), було б непропорційним та несправедливим по відношенню до позивача, а також призводить до порушення принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.
Колегія суддів вважає, що співвідношення принципу доступу до правосуддя та обов`язку сплати судового збору під час звернення до суду вимагає від суду тлумачити будь-які обов`язки зі сплати судового збору так, щоб жодним чином не ускладнити їх виконання позивачем (заявником, скаржником).
У даній справі факт сплати судового збору у належному порядку та розмірі у даній справі підтверджений спочатку ухвалою Амур - Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська, а в подальшому Обухівським районним судом Київської області, які приймали дану справу до розгляду і відкривали провадження у справі.
Більше того, у постановах від 22.05.2024 у справі № 760/30077/19 (провадження № 14-31цс23), від 18.01.2023 у справі № 170/129/21 Велика Палата Верховного Суду зазначала, що стаття 9 Закону України "Про судовий збір" встановлює, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади, а також на забезпечення архітектурної доступності приміщень судів, доступності інформації, що розміщується в суді, для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення.
Зарахування коштів до Державного бюджету України свідчить про те, що з моменту їх зарахування вони стають коштами дохідної частини Державного бюджету України, однак повинні витрачатися на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади. При цьому, виходячи зі змісту цієї норми законодавство не визначає, що кошти державного бюджету, які зараховані до державного бюджету за розгляд певної справи певним судом, повинні витрачатись лише на функціонування цього суду.
Розміри судового збору, що надійшли за розгляд справ судами України, враховуються по кожному суду, за їх надходження, застосування пільг щодо сплати судового збору та їх використання суди звітують перед ДСА України, а остання - перед Державною службою статистики України (наказ ДСА України від 21.12.2012 № 172 (зі змінами) у редакції наказу ДСА України від 04.11.2022 № 404).
Проте це не означає, що суди як органи судової влади, які здійснюють функції правосуддя, є автономними у цій своїй діяльності, оскільки кошти судового збору є коштами спеціального фонду Державного бюджету України в цілому та не спрямовуються лише на здійснення правосуддя виключно тим судом, що розглядає справу.
Відтак, виходячи з аналізу зазначеного законодавства, немає підстав вважати, що судовий збір при передачі справи за підсудністю іншому суду повинен сплачуватися повторно на рахунок того суду, де справа розглядається фактично. Перерозподіл сплачених коштів може здійснюватися ДСА України у визначеному нею порядку або у порядку, визначеному іншим компетентним органом держави.
Судовий збір є сплаченим з моменту зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України, і суд, який отримав справу у випадку направлення справи за підсудністю, не має права вимагати повторної сплати судового збору за місцем розгляду справи.
Подібні висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2024 у справі № 760/30077/19 (провадження № 14-31цс23), від 18.01.2023 у справі №170/129/21.
Відповідно до частини 1, 4 статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена при неправильному застосуванні норм процесуального права.
З огляду на викладене, доводи скаржника, наведені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи, отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню - ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2026 у справі № 904/5764/23 (199/1883/23) слід скасувати.
Відповідно до частини 3 статті 271 Господарського процесуального кодексу України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство (неплатоспроможність), про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство (неплатоспроможність), зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство (неплатоспроможність) без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
У зв`язку зі скасуванням ухвали суду з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, розподіл сум судового збору повинен бути здійснений судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно з загальними правилами статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
З підстав наведеного та керуючись статтями 3, 13, 74 - 80, 129, 136, 137, 269, 270, 275 - 284, 287 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2026 у справі № 904/5764/23 (199/1883/23) - задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2026 у справі №904/5764/23 (199/1883/23) - скасувати.

3. Справу № 904/5764/23 (199/1883/23) направити для продовження розгляду до Господарського суду Дніпропетровської області 

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена та підписана 06.05.2026.

Головуючий суддя Ю.В. Фещенко

Суддя Я. С. Золотарьова 

Суддя Т.В. Стефанів