справа № 208/3437/26
провадження № 3/208/905/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2026 р. м. Кам`янське
Суддя Заводського районного суду м. Кам`янського Варибрус В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 , виданого ТСЦ 1244, раніше до адміністративної відповідальності не притягався,
за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №830490 від 12.02.2026 року, -

ВСТАНОВИВ:

23.03.2025 року в провадження Заводського районного суду м. Кам`янського надійшли матеріали відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №830490від 12.02.2026 року слідує, що 12.02.2026 року о 17:23 год. в м. Кам`янське по вул.. Прикордонна, біля буд. №1, водій ОСОБА_1 здійснив рух на т/з з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме нестійка хода, стійкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. На вимогу працівника поліції пройти тест на алкотестері Драгер на місці чи в закладі охорони здоров`я в установленому законом порядку категорично відмовився. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
В судовому засіданні адвокат Фесюк Ю.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , заявив клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Клопотання обґрунтовано тим, що протокол складений з порушеннями вимог кодексу, не розкриває суті правопорушення.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши клопотання про закриття провадження по справі та вислухавши думку адвоката, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи і вирішення її у точній відповідності із законом.
Відповідно до ст.280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа у його вчиненні.
Згідно зі ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення обов`язково зазначаються, зокрема, місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення. При цьому суть правопорушення повинна бути викладена таким чином, щоб вона повністю відображала всі обов`язкові ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою закону.
Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №830490 від 12.02.2026 року вбачається, що ОСОБА_1 «на вимогу працівника поліції пройти тест на алкотестері Драгер на місці чи в закладі охорони здоров`я в установленому законом порядку категорично відмовився».
Разом із тим, зазначене формулювання не відповідає диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки закон передбачає відповідальність за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, а не за відмову від проходження тесту на алкотестері «Драгер». Крім того, п.2.5 Правил дорожнього руху покладає на водія обов`язок пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану сп`яніння, а не окремий «тест на алкотестері Драгер».
Таким чином, викладена в протоколі фабула правопорушення не містить усіх істотних ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та не дає можливості дійти беззаперечного висновку про те, що особі ставиться у вину саме відмова від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку.
Суд позбавлений можливості самостійно усувати недоліки протоколу, змінювати його фабулу чи фактично формулювати нове обвинувачення замість органу, уповноваженого на його складання.
Європейський суд з прав людини у рішеннях у справах «Малофєєва проти Росії» (Malofeyeva v. Russia, заява №36673/04, рішення від 30.05.2013) та «Карелін проти Росії» (Karelin v. Russia, заява №926/08, рішення від 20.09.2016) наголосив, що суд не вправі перебирати на себе функцію сторони обвинувачення, самостійно виправляти недоліки обвинувачення або відшукувати докази винуватості особи, оскільки такі дії порушують принцип рівності сторін та право особи на захист, гарантовані ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Фактично виправлення судом змісту протоколу та зазначення в ньому обставин, які органом поліції не були сформульовані належним чином, означало б вихід суду за межі його повноважень та перебирання на себе функцій органу обвинувачення.
Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За таких обставин суд доходить висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а викладена у протоколі фабула не свідчить про наявність у його діях складу зазначеного правопорушення.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ч.1 ст.130, п.1 ст.247, п.3 ст.284 КпАП України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП – закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Посвідчення водія в рамках даного протоколу не вилучалось.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду області через Заводський районний суд м. Кам`янського.

Суддя  В.А. Варибрус